ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/1124/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року (суддя Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі за позовом   ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури,   третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2  про визнання протиправним і скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області №44 від 15.11.2023, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , в кому просить: 
визнати протиправним і скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області №44 від 15.11.2023;
визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №І-019/2024 від 26.01.2024.
зобов`язати Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури виключити з Єдиного реєстру адвокатів України запис про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю зупинене згідно п.3 ч.1 ст.31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 26.01.2024 по 26.10.2024 на підставі Рішення Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури №І-019/2024 від 26.01.2024.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області про визнання протиправним і скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області №44 від 15.11.2023 залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.
Скаржник зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, так суд першої інстанції порушив норми процесуального права зазначивши в ухвалі, що законодавство не містить строку звернення до суду із позовною вимогою про визнання протиправною і скасування рішення регіональної кваліфікаційної-дисциплінарної комісії адвокатури до вищої кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури. Оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області №44 від 15.11.2023 окремо від рішення Вищої кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури №І-019/2024 від 26.01.2024, тобто до того, як останнє було прийняте, апріорі суперечитиме принципу процесуальної економії і фактично породить два окремих судових процеси пов`язаними одними і тими самими підставами. Зважаючи на це, залишаючи без розгляду позовну вимогу про визнання протиправним і скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області №44 від 15.11.2023 суд першої інстанції діяв всупереч правовому підходу до питання «ефективного способу правового захисту», яке неодноразово досліджувалось Верховним Судом і щодо якого є стабільна судова практика. У процесуальних документах наданих суду неодноразово наголошувалось, що причиною пропуску процесуального строку була та обставина, що ОСОБА_2 оскаржено рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області №44 від 15.11.2023 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії. Так само це рішення оскаржено ОСОБА_1 . З огляду на вищезазначене позивач переконаний, що суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду (в частині позовних вимог) та допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно з ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом унормовано також пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу.
Відповідно до статті 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Приписи вищенаведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у частині першій статті 44 КАС України, якою регламентовано, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Також статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.
Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, окрім іншого, дотримання строку встановленого законом для подання адміністративного позову.
Так, згідно із частиною 1 статі 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо оскарження рішення КДКА встановлюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
В обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення з даним позовом до суду позивач вказує, що звернувся до суду про оскарження рішення КДКА, яке було переглянуто ВКДКА в рамках «адміністративної процедури оскарження», передбаченої статтею 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відтак вважає, що з поважних причин пропустив строк звернення до суду.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.
Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що законодавець фактично прирівняв ВКДКА до суду в питанні перевірки законності ухваленого регіональною КДКА рішення, оскільки надав скаржнику право вибору органу, який буде розглядати його скаргу на рішення КДКА регіону.
З огляду на вищезазначене слідує, що чинним законодавством передбачено, що ВКДКА в системі органів адвокатського самоврядування є по суті апеляційним органом, здійснючим розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність КДКА безпосередньо в межах матеріалів конкретної справи. При цьому, ВКДКА розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність КДКА за умов дотримання чітко визначених та установлених законодавством процедур.
Таким чином, ВКДКА має всі необхідні ознаки «суду» у розумінні ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод. Тобто, ВКДКА під час виконання зазначених функцій є належним «судом», встановленим законом, у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - «квазісудовим органом».
Отже, КДКА є першою інстанцією в системі квазісудових органів адвокатського самоврядування, а ВКДКА - апеляційною.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.10.2020 по справі № 826/3443/18, де вказано, що досліджуючи правову прароду діяльності відповідача, Суд зазначає, що відповідно до завдань, які визначенні в статті 50 Закону № 5076-V1 з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення «Срамек проти Австрії» Sramek v. Austria п. 36) КДКА Львівської області має всі ознаки «суду» у розумінні ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року. Під час виконання своїх функцій є належним судом, встановленим законом, саме як квазісудовий орган в системі Національної асоціації адвокатів України.
Матеріалами справи встановлено, що оскаржуване позивачем рішення КДКА Кіровоградської області винесено 15.11.2023.Тридцятиденний строк на його оскарження розпочинає свій перебіг 16.11.2023 і спливає 15.12.2023.
Враховуючи вищезазначене слідує, що належний строк на оскарження такого рішення був до 15.12.2023. В той же час, позивач звернувся до суду, про оскарження рішення КДКА Кіровоградської області від 15.11.2023 - 26.02.2024, тобто з пропуском тридцяти денного строку, протягом якого таке рішення могло б бути оскаржене.
В той же час відповідно до тверджень позивача, позивач скористувався правом на оскарження рішення КДКА Кіровоградської області від 15.11.2023 № 44 та 13.12.2023 оскаржив його до ВКДКА, тобто реалізував своє право на оскарження в один з двох альтернативних способів в межах спеціального тридцятиденного строку.
Варто зазначити, що оскарження позивачем рішення КДКА Кіровоградської області від 15.11.2023 до ВКДКА не є досудовим порядком врегулювання спору.
Зазначена правова позиція вже вивчалась і була висловлена Верховним Судом, зокрема, у Постанові від 31.01.2020 в адміністративній справі №640/3026/19 (адміністративне провадження №К/9901/26108/19).
Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у Постанові від 31.01.2020 було зазначено, що з аналізу статті 122 КАС України слідує, що законами можуть встановлюватись інші, ніж передбачені КАС України, строки звернення до суду. Водночас, суд звернув увагу на те, що Законом №5076-VI передбачено спеціальну процедуру оскарження рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів, надаючи альтернативу оскарження - чи до суду, чи до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Матеріалами справи встановлено, що позивач скористався своїм правом на оскарження спірного рішення, звернувшись у тридцятиденний строк до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Із позовом до суду щодо визнання протиправним та скасування рішення Комісії позивач звернувся 26.02.2024, поза межами вказаного строку
З огляду на зазначене висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду для оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області від 15.11.2023 №44 є обґрунтованим.
Колегія суддів наголошує, що звернення позивача зі скаргою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки законодавець імперативно визначив право на оскарження такого рішення або до суду або до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Аналогічні висновки про те, що оскарження Рішення КДКА до ВКДКА не є досудовим порядком врегулювання спору, містяться в Постанові Верховного Суду від 06.10.2022 по справі № 640/17351/19 (адміністративне провадження № К/9901 /40090/21):
Отже, позивач не позбавлений права на оскарження спірного рішення КДКА після його перегляду ВКДКА, але лише шляхом оскарження рішення ВКДКА про залишення без змін рішення КДКА.
Таким чином, з огляду на те, що позивач пропустив строк оскарження рішення КДКА в Кіровоградській області до суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для залишення позову в частині позовних вимог - щодо оскарження рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області від 15.11.2023 №44- без розгляду.
Натомість рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26.01.2024 № 019/2024 хоч і було прийняте за наслідками розгляду скарги позивача на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області від 15.11.2023 №44, однак є індивідуальним актом і згідно зі ст. 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» може бути самостійним предметом позову.
Згідно з положеннями ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічна позиція наведена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, у постанові від 17.09.2020 по справі № 640/12324/19.
Так, звертаючись до суду, позивачем жодних належних і допустимих доказів в підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду на оскарження Рішення КДКА не наведено, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено спеціальний строк звернення до суду з позовними вимогами в частині щодо оскарження рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області  від 15.11.2023 №44 без поважних причин, та не доведено поважних причин пропуску цього строку, а відтак адміністративний позов в зазначеній частині підлягає залишенню без розгляду.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров