УХВАЛА 
13 березня 2025 року
м. Київ
справа № 539/1155/22
провадження № 61-2326ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2025 року за заявою Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2024 року 
у справі за позовом Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за користування безпідставно набутим майном,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2022 року Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося до суду із позовом, відповідно до якого просило стягнути з ОСОБА_1 на збитки за користування безпідставно набутим майном у сумі 690 799,16 грн.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 
від 01 березня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області збитки за користування безпідставно набутим майном в розмірі 690 799,16 грн за користування земельною площею 1,3384 га, розташованою в 
АДРЕСА_1 за період з 01 травня 2019 року по 31 жовтня 2022 року.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в позові. Стягнуто з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 15 543 грн.
У серпні 2024 року Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2024 року за нововиявленими обставинами, яку просило скасувати та залишити без змін рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2023 року.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вважає обставини, встановлені постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у справі № 440/11051/23 за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання вчинити певні дії.
Зокрема, вказаною постановою у справі № 440/11051/23 залишено без змін рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 
2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Лубенської міської ради стосовно передачі земельної ділянки в АДРЕСА_1 у власність та зобов`язання передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку в АДРЕСА_1 з кадастровим номером 5310700000:07:021:0017.
За таких обставин заявник вважає, що адміністративним судом розглянуті позовні вимоги ОСОБА_1 та встановлені факти, які підтверджують необґрунтованість доводів, покладених в основу постанови Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2024 року.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2025 року у задоволенні заяви Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2024 року за нововиявленими обставинами відмовлено. Постанову Полтавського апеляційного суду 
від 11 червня 2024 року залишено в силі.
21 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради подало касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, яку просить скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2024 року за нововиявленими обставинами, скасувати цю постанову та залишити в силі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2023 року.
Підставою касаційного оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду 
від 21 січня 2025 року заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 
частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала апеляційного суду про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 
2020 року у справі № 19/028?10/13).
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не були та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).
Нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі 
№ 127/10129/17).
Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17).
Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18).
Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, які вказані у заяві Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради, не є нововиявленими, в розумінні статті 423 ЦПК України.
Апеляційний суд правильно врахував, що підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 у справі № 440/11051/23 стала відсутність порушеного права позивача, оскільки адміністративним судом було встановлено, що на час розгляду справи власником будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером 5310700000:07:021:0017, щодо передачі якої у власність виник спір, є вже не ОСОБА_1 , а інша особа.
Враховуючи викладене, наведені Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради обставини не можуть бути визнані нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, оскільки не спростовують фактів, покладених в основу судового рішення, і не могли вплинути на висновки суду апеляційної інстанції по суті вирішення спору.
Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для перегляду і скасування постанови Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2024 року за нововиявленими обставинами. 
Зі змісту касаційної скарги, оскарженого судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскарженого судового рішення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради на ухвалу Полтавського апеляційного суду 
від 21 січня 2025 року у справі № 539/1155/22.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников