ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 січня 2025 року           справа №200/4590/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 200/4590/24 (головуючий І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом Лободи Ірини Василівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                 В С Т А Н О В И В :

Лобода Ірина Василівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернігівські області від 13 грудня 2023 року № 104650010828 про відмову в призначенні пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівські області повторно розглянути заяву від 11 грудня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням до підземного пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії, періодів роботи в Шахтоуправлінні імені газети «Соціалістичний Донбас» виробничого об`єднання «Донецьквугілля» з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року; в Шахтоуправлінні імені С. Орджонікідзе з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року позов задоволено:
- визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 13 грудня 2023 року № 104650010828 «Про відмову у призначенні пенсії»;.
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу до страхового стажу періоди:
з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, 
з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року,
з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року,
з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року,
з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в), періоди роботи:
з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, 
з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року,
з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року,
з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року,
з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача від 11 грудня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. 
Апелянт зазначив, що до страхового стажу позивача правомірно не зараховано спірний період роботи через виправлення у прізвищі позивача на титульному аркуші трудової книжки, що є порушенням п. 2.13 Інструкції № 58.
Крім того, до пільгового стажу правомірно не зараховано спірний період роботи позивача відповідно до довідок, наданих позивачем, оскільки вони видані підприємствами, що знаходяться на тимчасово окупованій території та не створюють правових наслідків.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач 11 грудня 2023 року звернувся до Відділу обслуговування громадян № 11 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Київській області з заявою про призначення пенсії.
Згідно розписки-повідомлення до заяви від 11 грудня 2023 року, яка була зареєстрована за № 15004, позивач надав такі документи: 
- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ; 
- довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; 
- довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 травня 2022 року № 3244-7001165253; 
- свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ; 
- диплом серії НОМЕР_3 ; військовий квиток серії НОМЕР_4 ; 
- трудову книжку серії НОМЕР_5 ; 
- довідку Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» від 17 вересня 2014 року № 61б; 
- довідку Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» від 17 вересня 2014 року № 61 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; 
- довідку Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» від 17 вересня 2014 року № 61а про підземні спуски в шахту; довідку відокремленого підрозділу «Шахта імені В.І. Леніна» Державного підприємства «Макіїввугілля» від 24 вересня 2014 року № 264б про реорганізацію Шахтоуправління імені С.Орджонікідзе виробничого об`єднання «Макіїввугілля»; 
- довідку відокремленого підрозділу «Шахта імені В.І. Леніна» Державного підприємства «Макіїввугілля» від 24 вересня 2014 року № 264 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; 
- довідку відокремленого підрозділу «Шахта імені В.І.Леніна» Державного підприємства «Макіїввугілля» від 24 вересня 2014 року № 264а про заробітну плату для обчислення пенсії; наказ Шахти імені С.Орджонікідзе виробничого об`єднання «Макіїввугілля» від 18 березня 1996 року № 113 «Про завершення атестації робочих місць на шахті»; 
- Перелік робочих місць, професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 по Шахті імені С.Орджонікідзе виробничого об`єднання «Макіїввугілля» (додаток 1 до протоколу від 12 березня 1996 року); 
- довідку про відкритий рахунок в банку.
До матеріалів заяви позивача пенсійний орган також долучив лист Відділу обслуговування громадян № 11 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Київській області від 13 грудня 2023 року № 1000-0214-6/193973 і відповідь на нього Управління соціального захисту населення Бучанської районної військової адміністрації від 14 грудня 2023 року № 4438; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо наявності у позивача статусу фізичної особи-підприємця; Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), сформовані станом на 11 грудня 2023 року.
За змістом розписки-повідомлення до заяви від 11 грудня 2023 року № 15004 відповідальна посадова особа Відділу обслуговування громадян № 11 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Київській області пропонувала позивачеві у строк до 10 березня 2024 року подати додаткові документи, яких, за висновком пенсійного орану не вистачає для призначення пенсії, а саме, надання документцу про стаж, визначені Порядком № 637.
За принципом екстериторіальності для розгляду заяви ОСОБА_1 від 11 грудня 2023 року, яка зареєстрована за № 15004, визначений структурний підрозділ ГУ ПФУ в Чернігівській області.
13 грудня 2023 року за наслідками розгляду заяви позивача та поданих ним документів, а також з урахуванням Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), ГУ ПФУ в Чернігівській області прийняло рішення № 104650010828 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.
Відмовляючи в призначенні пенсії, пенсійний орган посилався на норми п. 1 ч. 2 ст. 114 та ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 і виходив з такого:
шифр та вид пенсії – 101 пенсія за віком;
умови призначення – Закон № 1058;
дата звернення, вік та ознака роботи – 11 грудня 2023 року, 59 років 02 місяці 09 днів, працює;
особливості – ВПО воєнний стан – з 11 травня 2022 року довічно.
страховий стаж особи становить 16 років 11 місяців 27 днів.
Пенсійний орган не взяв до уваги трудову книжку серії НОМЕР_5 , видану 13 грудня 1983 року, обґрунтувавши це тим, що на титульній сторінці виправлення прізвища проведено з порушенням вимог п. 2.13 Інструкції № 58 (відсутнє посилання на документ, його номер і дату).
За висновком пенсійного органу, для зарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до трудової книжки необхідно внести виправлення прізвища відповідно до п. 2.13 Інструкції № 58.
До страхового стажу відповідач зарахував періоди роботи з 10 червня 2008 року відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За висновком пенсійного органу, пільговий стаж у заявника відсутній.
До пільгового стажу відповідач не зарахував періоди роботи відповідно до довідки від 17 вересня 2014 року № 61, яка видана Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Донбас» та довідки від 24 вересня 2014 року № 264, яка видана відокремленим підрозділом «Шахта імені В.І. Леніна», посилаючись при цьому на норми ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 1207.
Разом з листом від 18 грудня 2023 року № 1000-0214-8/196890 ГУ ПФУ у Київській області надіслало позивачеві рішення, прийняте за наслідками розгляду його заяви від 11 грудня 2023 року.
У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 19 грудня 2023 року, яке зареєстроване за № 35927/К-1000-23, листом від 02 січня 2024 року № 1000-0202-8/596 ГУ ПФУ у Київській області надало роз`яснення щодо підстав відмови у призначенні пенсії.
В листі ГУ ПФУ у Київській області зазначені ті самі мотиви і підстави, що й в рішенні ГУ ПФУ в Чернігівській області від 13 грудня 2023 року № 104650010828.
За матеріалами справи на підтвердження стажу позивач надав пенсійному органу трудову книжку серії НОМЕР_5 .
На титульному аркуші трудової книжки серії НОМЕР_5 , який заповнений 13 грудня 1983 року російською мовою, в графі «Прізвище» було зазначено « ОСОБА_2 ». В подальшому на титульному аркуші трудової книжки прізвище її власника було виправлено на « ОСОБА_3 ».
Також, на титульному аркуші трудової книжки наявний запис: «Виправленому на прізвище « ОСОБА_3 » вірити», який був засвідчений підписом інспектора відділу кадрів Шахтоуправління імені газети «Соціалістичний «Донбас» виробничого об`єднання «Донецьквугілля» Михайловою та печаткою відділу кадрів цього підприємства.
Суд враховує, факт належності позивачу трудової книжки серії НОМЕР_5 , встановлений рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року у справі № 369/1947/24, яке набрало законної сили 20 червня 2024 року.
Це судове рішення було ухвалено і набрало законної сили вже після прийняття ГУ ПФУ в Чернігівській області рішення про відмову у призначенні пенсії, і, відповідно, воно не було предметом розгляду пенсійного органу.
Записами трудової книжки серії НОМЕР_5 судом встановлено наступне.
Період з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року.
Запис 1 – 06 червня 1983 року на підставі наказу від 06 червня 1983 року № 619/к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Шахтоуправління імені газети «Соціалістичний Донбас» виробничого об`єднання «Донецьквугілля» гірничим робочим по ремонту гірничих виробок 2 розряду з повним робочим днем в шахті.
Запис 2 – 31 серпня 1983 року на підставі наказу від 01 вересня 1983 року № 931/к позивач був звільнений у зв`язку із закінченням строкового трудового договору.
Довідкою Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» від 17 вересня 2014 року № 61б підтверджений той факт, що внаслідок реорганізацій, перетворень і перейменувань правонаступником Шахтоуправління імені газети «Соціалістичний Донбас» виробничого об`єднання «Донецьквугілля» є Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Донбас».
За довідкою Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» від 17 вересня 2014 року № 61 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день в публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас» і за період з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією гірничого робочого по ремонту гірничих виробок, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, постанова Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.
Довідка від 17 вересня 2014 року № 61 видана на підставі контрольного табеля, особової картки ф. Т-2, штатного розкладу, відомостей про нарахування заробітної плати та наказів по шахтоуправлінню.
В довідці від 17 вересня 2014 року № 61 наведені такі додаткові відомості: за час роботи на згаданому вище підприємстві позивач безоплатними відпустками не користувався, у страйках участі не брав. За час роботи учнем, навчання на курсах і роботи на практиці заробітна плата виплачувалась за тарифною ставкою підземного робітника Шахтоуправління «Донбас», який працює на видобутку вугілля.
Атестація робочих місць за умовами праці затверджена наказами від 30 грудня 1994 року № 1718, від 12 жовтня 1999 року № 1131, від 04 квітня 2005 року № 528, від 04 квітня 2005 року № 529, від 12 вересня 2001 року № 486-к, від 16 травня 2006 року № 700, від 20 квітня 2011 року № 528.
Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), ГУ ПФУ в Чернігівській області не зарахувало позивачеві період роботи з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року ні до страхового, ні до пільгового стажу.
Період з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року.
Запис 3 – 01 вересня 1983 року на підставі наказу від 01 вересня 1983 року № 932/к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Шахтоуправління імені газети «Соціалістичний Донбас» виробничого об`єднання «Донецьквугілля» гірничим робочим по ремонту гірничих виробок 2 розряду з повним робочим днем в шахті.
Запис 4 – 23 листопада 1983 року на підставі наказу від 23 листопада 1983 року № 1185/к позивач був звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики.
Згідно з довідкою публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» від 17 вересня 2014 року № 61 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день в публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас» і за період з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією гірничого робочого по ремонту гірничих виробок, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, постанова Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.
Згідно розрахунку стажу (форма РС-право) ГУ ПФУ в Чернігівській області не зарахувало позивачеві період роботи з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року ані до страхового, ані до пільгового стажу.
Період з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року.
Запис 5 – 19 березня 1984 року на підставі наказу від 19 березня 1984 року № 194/к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Шахтоуправління імені Орджонікідзе Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» гірничим робочим 2 розряду підземним.
Запис 6 – 22 квітня 1984 року на підставі наказу від 25 квітня 1984 року № 271/к позивач був звільнений у зв`язку з завершенням виробничої практики.
Відомості, наведені в довідці відокремленого підрозділу «Шахта імені В.І. Леніна» виробничого об`єднання «Макіїввугілля» від 24 вересня 2014 року № 264б, свідчать про те, що внаслідок реорганізацій, перетворень і перейменувань правонаступником Шахтоуправління імені Орджонікідзе Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» була Шахта імені С. Орджонікідзе виробничого об`єднання «Макіїввугілля», яка в подальшому була ліквідована, а її архів переданий до відокремленого підрозділу “Шахта імені В.І. Леніна” державного підприємства «Макіїввугілля».
За довідкою відокремленого підрозділу «Шахта імені В.І.Леніна» Державного підприємства «Макіїввугілля» від 24 вересня 2014 року № 264 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_4 працював повний робочий день в Шахтоуправлінні імені Орджонікідзе Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» і за період з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року виконував роботи за професією гірничого робочого підземного з повним робочим днем в шахті дільниці ШТ-І, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, постанова Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.
Довідка від 24 вересня 2014 року № 264 видана на підставі особистих карток ф. Т2 – 1054, 1310, 1357, особових рахунків по заробітній платі, табелів спусків-виїздів в шахту, ЕТКС.
В довідці від 24 вересня 2014 року № 264 наведені такі додаткові відомості про роботу позивача в Шахтоуправлінні імені Орджонікідзе виробничого об`єднання «Макіїввугілля»: відпусткою без збереження заробітної плати не користувався, в страйках участі не брав.
Атестація робочих місць за умовами праці затверджена наказом від 18 березня 1996 року № 113; шахта була зайнята видобутком вугілля.
Згідно розрахунку стажу (форма РС-право) ГУ ПФУ в Чернігівській області не зарахувало позивачеві період роботи з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року ані до страхового, ані до пільгового стажу.
Період з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року.
Запис 7 – 10 серпня 1984 року на підставі наказу від 13 серпня 1984 року № 494/к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Шахтоуправління імені Орджонікідзе Макіївського виробничого об`єднання по видобуванню вугілля «Макіїввугілля» гірничим майстром підземним.
Запис 8 – 31 жовтня 1984 року на підставі наказу від 01 листопада 1984 року № 659/к позивач був звільнений за ст. 36 п. 3 Кодексу законів про працю УРСР у зв`язку з призовом до Радянської Армії.
Запис 8 містить виправлення в даті звільнення, а саме місяць 12 виправлений на 10; виправлення внесено з дотриманням вимог чинного на той час законодавства.
За довідкою відокремленого підрозділу «Шахта імені В.І.Леніна» державного підприємства «Макіїввугілля» від 24 вересня 2014 року № 264 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_4 працював повний робочий день в Шахтоуправлінні імені Орджонікідзе Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» і за період з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року виконував роботи за професією гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті дільниці ВТБ-1, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, постанова Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.
Згідно розрахунку стажу (форма РС-право) ГУ ПФУ в Чернігівській області не зарахувало позивачеві період роботи з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року ані до страхового, ані до пільгового стажу.
Період з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року.
Запис 10 – 07 лютого 1987 року на підставі наказу від 09 лютого 1987 року № 69/к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Шахтоуправління імені Орджонікідзе Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» гірничим майстром підземним;
Запис 11 – 01 січня 1988 року на підставі наказу від 30 грудня 1988 року № 041 працював гірничим майстром підземним.
Запис 12 – 19 липня 1993 року на підставі наказу від 19 липня 1993 року № 115 Шахтоуправління імені Орджонікідзе перейменовано на Шахту імені С. Орджонікідзе.
Запис 13 – 30 серпня 1995 року на підставі наказу від 30 серпня 1995 року № 388/к позивач був звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.
За довідкою відокремленого підрозділу «Шахта імені В.І. Леніна» державного підприємства «Макіїввугілля» від 24 вересня 2014 року № 264 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_4 працював повний робочий день в Шахтоуправління імені Орджонікідзе Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» і за період з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року виконував роботи за професією гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті дільниць ВТБ-1, ШТ-1, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1б, шифр 1010100б, постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
Згідно розрахунку стажу (форма РС-право) ГУ ПФУ в Чернігівській області не зарахувало позивачеві період роботи з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року ні до страхового, ні до пільгового стажу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058) право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
За ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років – на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.
За п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абз. 1 цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абз. абз. 1 і 3-13 цього пункту, страхового стажу:
з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року – не менше 24 років 6 місяців у чоловіків.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абз. абз. 1 і 15-23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону: чоловікам – на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;
Згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абз. абз. 1 і 15-23 п. 1 ч. 2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абз. 1 ст. 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абз. 1 п. 1 ч. 2 цієї статті.
За ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі – Порядок № 383).
Згідно п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
За п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
За п. 4 Порядку № 383 згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі – Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (далі – атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Згідно п. 4.1 Порядку № 383 постанова КМУ № 442 набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Згідно п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
За п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку № 442, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням п. 4.2 цього Порядку.
Згідно п. 4.4 Порядку № 383, якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням п. 4.2 цього Порядку.
За п. 4.5 Порядку № 383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Згідно п. 4.6 Порядку № 383 у разі непідтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене.
За п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
До підрозділу 1. «Підземні роботи» розділу І. «Гірничі роботи. Видобуток вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, слюди, солі та інших рудних і нерудних корисних копалин підземним способом. Будівництво шахт і рудників. Будівництво метрополітенів та інших підземних споруд» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, включені: всі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні вказаних вище робітників та службовців (медперсонал підземних здравпунктів, робітники підземного телефонного зв`язку тощо).
До підрозділу 10100000 «Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тонелів та інших підземних споруд» розділу 10100000 І. «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, включені:
10101000 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень»
1010100а а) Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
1010100б б) Керівники і спеціалісти підземних дільниць
До підрозділу 10100000 «Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тонелів та інших підземних споруд» розділу 10100000 І. «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, включені:
10101000 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень»
1010100а а) Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
1010100б б) Керівники і спеціалісти підземних дільниць.
До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи. Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені: 1.1а а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи». (Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд) Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, включені: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).
До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи». (Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд) Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, включені працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).
Постановою КМУ від 31 березня 1994 року № 202 затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гарячих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі – Постанова КМУ № 202).
До розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Постанови КМУ № 202 включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788).
За ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637).
За п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі – персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно п. 2 Порядку № 637 у разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
За п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. 
Згідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абз. 2 п. 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
Згідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 призначення пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто.
Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
За ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків.
Згідно ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 документи про призначення […] пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення […] або про відмову в призначенні […] пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1).
На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто станом на 11 грудня 2023 року, Порядок № 22-1 діяв в редакції від 31 травня 2023 року.
30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі – Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Згідно п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, […] пенсії, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії – додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі – орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, […] пенсії, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі – вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі – Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
За п. 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону № 1058.
За п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;
2) документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі – персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі – Положення), а у разі необхідності – за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі – індивідуальні відомості про застраховану особу).
3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
4) відомості про місце проживання особи;
5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до п. 20 Порядку № 637 (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з п. п. 1-6 8 ч. 2, ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 та п. 23 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі – Порядок № 18-1). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до Порядку № 442 (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року);
Згідно п. 2.9 Порядку № 22-1 під час подання заяв, передбачених п. 1.1 розділу І, […] цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України.
В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».
Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.
За п. 2.23 Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
За п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до п. п. 17-19 Порядку № 637. Опитування свідків проводиться згідно із п. 12 Порядку № 637; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи.  На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з п. 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
За п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви.
Згідно п. 4.6 Порядку № 22-1 при підрахунку страхового стажу у період до 01 січня 2004 року до одержаної тривалості зазначеного стажу за кожним випадком звільнення додається один день.
Згідно п. 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
За п. 4.8 Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.
Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».
Згідно п. 4.10 Порядку № 22-1, зокрема, після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття органом, що призначає пенсію, рішення про призначення пенсії.
Аналіз положень п. 1.1, п. п. 4.2, 4.3, 4.8, 4.10 Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:
- з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1);
- при прийманні документів працівник сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду, до якого звернувся заявник: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. […]; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр (п. 4.2);
- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2).
При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Спірним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 , серед іншого, доводить, що має право на зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, періодів роботи з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 рок, з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року та з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року.
Разом з цим суд встановив, що вказані періоди роботи ГУ ПФУ в Чернігівській області не зарахувало не лише до пільгового, а й до страхового стажу.
Виходячи з того, що пільговий стаж, тобто стаж, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, є складовою страхового стажу, передусім суд вважає за необхідне вирішити питання про те, чи були у пенсійного органу підстави для зарахування вказаних вище періодів до страхового стажу ОСОБА_1 .
Щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу періодів з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 рок, з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року та з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року суд враховує наступне.
За матеріалами справи в періоди з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року та з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року ОСОБА_1 працював в Шахтоуправлінні імені газети «Соціалістичний Донбас» гірничим робочим по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті; з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року позивач працював в Шахтоуправлінні імені Орджонікідзе гірничим робочим підземним; з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року та з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року – там же гірничим майстром підземним, що встановлено на підставі записів №№ 1-8 в трудовій книжці серії НОМЕР_5 .
За розрахунком стажу (форма РС-право) ГУ ПФУ в Чернігівській області не зарахувало позивачеві періоди з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року, з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року до страхового стажу.
В спірному рішенні ГУ ПФУ в Чернігівській області зазначено, що не взято до уваги трудову книжку серії НОМЕР_5 , оскільки на титульній сторінці виправлення прізвища проведено з порушенням вимог п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі – Інструкція № 58), (відсутнє посилання на документ, його номер і дату).
Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу, з таких підстав.
Згідно ст. 1 Закону № 1058 страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Отже, страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 01 січня 2004 року; до 01 січня 2004 року стаж вимірювався періодом роботи (трудовий стаж).
Тобто до 01 січня 2004 року трудовий стаж (періоди офіційної роботи, які підтверджені записами в трудовій книжці), автоматично зараховується як страховий стаж.
При цьому зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
За ч. 1 ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Отже, позивач має право на зарахування до страхового стажу періодів роботи з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 рок, з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року та з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року на підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_5 , яка є основним документом про стаж в розумінні ст. 62 Закону № 1788.
На час заповнення титульного аркушу трудової книжки позивача, тобто станом на 13 грудня 1983 року, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 09 липня 1958 року № 620 (далі – Інструкція № 620).
Згідно п. 2 Інструкції № 620 трудова книжка є основним документом, що характеризує трудову діяльність робітника і службовця.
Заповнення трудових книжок було регламентовано нормами розділу І Інструкції № 620.
Згідно п. 7 Інструкції № 620 в трудові книжки робітників та службовців мали вноситись такі відомості: а) прізвище, ім`я, по батькові; б) рік народження; в) освіта; г) професія; д) відомості про роботу; е) заохочення і нагороди.
За п. 8 Інструкції № 620 всі записи в трудовій книжці мають бути точними і вносяться адміністрацією підприємства, установи або організації після видання наказу або розпорядження про приймання на роботу, переміщення або звільнення працівника. Власник трудової книжки має бути ознайомлений зі змістом зробленого запису.
Записи в трудовій книжці виконуються акуратно, чорнилами.
Згідно п.п. 9-11 Інструкції № 620 зміни до записів трудової книжки про прізвище, ім`я і по батькові, освіту і професію працівника виконуються адміністрацією на підставі документів і з посиланням на них (свідоцтво про шлюб, довідка РАГСу, документи про освіту та інше), і мають бути засвідчені підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства, установи, організації або печаткою відділу кадрів.
Вносити зміни в записи про строки і характер виконуваної роботи або займаної посади, про причини звільнення та інші відомості про роботу може вносити лише те підприємство, установа або організація, яке зробило неправильний або неточний запис. Вказані виправлення мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження та засвідчуються у вказаному вище порядку. Показання свідків не можуть слугувати підставою для виправлення внесених раніше записів.
Відповідальність за організацію правильного ведення трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи або організації.
Безпосередньо відповідає за своєчасне і правильне заповнення, зберігання, облік та видачу працівникам трудових книжок начальник відділу кадрів або спеціальна особа, яка призначається наказом керівника підприємства, установи або організації.
В період чинності Інструкції № 620 внесення відомостей про працівника проводилось з додержанням таких правил.
На першій сторінці трудової книжки записувались загальні відомості про її власника.
Прізвище, ім`я, по батькові (повністю, без скорочень або заміни ім`я і по батькові ініціалами) та рік народження зазначалися на підставі паспорта або свідоцтва про народження.
Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі – Інструкція № 58).
З прийняттям згаданого вище наказу Інструкція № 620 не застосовується.
На час роботи позивача в Шахтоуправлінні імені газети «Соціалістичний Донбас», уповноважена особа якого заповнювала титульний аркуш трудової книжки, а в подальшому внесла виправлення до нього, Інструкція № 58 діяла в редакції від 29 липня 1993 року.
Згідно п. 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
За з п. 1.2 Інструкції № 58 трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.
Заповнення трудових книжок регламентовано нормами розділу 2 Інструкції № 58.
Загальні вказівки щодо заповнення трудових книжок зводяться до такого.
Згідно п. 2.1 Інструкції № 58 трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.
За п. 2.2 Інструкції № 58 заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.
До трудової книжки вносяться:
відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;
відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;
відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України;
відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Стягнення до трудової книжки не заносяться.
Згідно п. 2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
За п. 2.8 Інструкції № 58, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності – вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності – облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.
За п. 2.9 Інструкції № 58 виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інш. мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.
Згідно п.п. 2.11, 2.13 Інструкції № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.
Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Отже, як Інструкція № 620, так і Інструкція № 58 чітко визначають коло осіб, які уповноважені вносити записи до трудової книжки. До таких осіб належить керівник підприємства або спеціально уповноважена ним особа.
Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 19 грудня 2019 року у справі № 307/541/17, а саме:
«34. Суд звертає увагу, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
35. При цьому, колегія суддів вважає, що правильним є висновок суду першої інстанції про те, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників.».
Суд встанлено, що ОСОБА_1 надав пенсійному органу трудову книжку серії НОМЕР_5 .
Титульний аркуш трудової книжки серії НОМЕР_5 був заповнений 13 грудня 1983 року. В графі «Прізвище» на титульному аркуші первісно було зазначено прізвище « ОСОБА_2 », яке в подальшому виправлене на « ОСОБА_3 ». На внутрішньому боці обкладинки трудової книжки зроблений запис: «Виправленому на прізвище « ОСОБА_3 » вірити». Цей запис засвідчений підписом інспектора відділу кадрів Шахтоуправління імені газети «Соціалістичний «Донбас» та печаткою відділу кадрів цього підприємства.
Інструкції № 620 і № 58 визначають, що прізвище, ім`я, по батькові власника трудової книжки вносяться, зокрема на підставі паспорта або свідоцтво про народження. Обидва ці документи позивач надав разом з заявою про призначення пенсії, згідно з цими документами правильне написання прізвища позивача – « ОСОБА_3 ».
Отже, на момент звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії помилка в написанні його прізвища на титульному аркуші трудової книжки була виправлена уповноваженим на те суб`єктом, а позивач разом з заявою про призначення пенсії надав документи, на підставі яких до трудової книжки вноситься запис про прізвище її власника.
Запис про виправлення прізвища, зроблений за внутрішньому боці обкладинки трудової книжки, не містить посилання на документ, на підставі якого він внесений, його дату і номер. Однак відмова ГУ ПФУ в Чернігівській області враховувати інформацію про стаж позивача, яка міститься в записах трудової книжки серії НОМЕР_5 , лише з однієї цієї підстави є проявом надмірного формалізму.
Крім того, позивач як особа, на яку не покладено обов`язків щодо організації ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей. Відтак неправильне заповнення трудової книжки (внесення виправлень до записів трудової книжки) не може бути підставою для незарахування стажу і, як наслідок, для обмеження права позивача на пенсійне забезпечення. На працівника не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці; працівник не відповідає за правильність записів в трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення.
На переконання суду, при зверненні за призначенням пенсії позивач надав належні докази на підтвердження свого трудового стажу, набутого до 01 січня 2004 року.
Записи №№ 1-8 в трудовій книжці серії НОМЕР_5 підтверджують факт зайнятості ОСОБА_1 в періоди з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року, з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року; ці записи містять всі необхідні відомості щодо трудової діяльності позивача, ці записи внесені з дотриманням вимог Інструкції № 620 та Інструкції № 58 та засвідчені підписами уповноважених осіб і печатками підприємств.
Крім того, відсутність посилання на дату і номер документа, на підставі якого внесено виправлення у прізвище її власника на титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_5 , не може позбавляти позивача права на зарахування вказаних періодів до його страхового стажу.
Отже, позивач має право на зарахування до страхового стажу періодів роботи з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року, з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року, а відмова пенсійного органу у врахуванні записів в трудовій книжці НОМЕР_5 є протиправною.
Щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу періодів з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 рок, з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року та з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року суд враховує наступне.
В періоди 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року та з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року ОСОБА_1 працював в Шахтоуправлінні імені газети «Соціалістичний Донбас» гірничим робочим по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті; з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року в Шахтоуправлінні імені Орджонікідзе гірничим робочим підземним; з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року та з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року – там же гірничим майстром підземним, що підтверджено записами №№ 1-8 в трудовій книжці серії НОМЕР_5 .
За розрахунком стажу (форма РС-право) ГУ ПФУ в Чернігівській області не зарахувало позивачеві періоди з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року, з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.
В спірному рішенні відповідач зазначив, що не зарахував до пільгового стажу періоди роботи відповідно до довідки від 17 вересня 2014 року № 61, яка видана публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Донбас» та довідки від 24 вересня 2014 року № 264, яка видана відокремленим підрозділом «Шахта імені В.І. Леніна», на підставі норм ч. ч. 2-3 ст. 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі – Закон № 1207).
Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу з наступних підстав.
Як свідчить преамбула до Закону № 1207, Верховна Рада України, ґрунтуючись на Декларації про державний суверенітет України та Конституції України, підкреслюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах міжнародно визнаного державного кордону є цілісною і недоторканною, не визнаючи тимчасову окупацію російською федерацією частини території України, підтверджуючи невіддільне суверенне право України на відновлення і збереження її територіальної цілісності в межах міжнародно визнаного державного кордону, констатуючи, що у світлі положень ІV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року одним із наслідків збройної агресії російської федерації проти України стала тимчасова окупація частини території України, враховуючи проміжне рішення Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року, відповідно до якого на найвищому юридичному рівні констатовано факт вторгнення росії на територію України, відзначаючи, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, беручи до уваги, що російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російської федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, відзначаючи, що дії російської федерації на території України грубо порушують принципи та норми міжнародного права, враховуючи, що основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин, прийняла цей Закон, що має на меті визначити особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях України.
На час виникнення спірних правовідносин Закон № 1207 діяв в редакції від 18 жовтня 2023 року.
Правовий статус тимчасово окупованої території України визначений ст. 1 Закону № 1207.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 1207 тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі – тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених ч. 1 ст. 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.
За ч. 2 ст. 1 Закону № 1207 датою початку тимчасової окупації російською федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року.
Окремі об`єкти нафтогазовидобування в межах континентального шельфу України є окупованими російською федерацією з 19 лютого 2014 року.
Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року.
Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією російською федерацією) починаючи з 07 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і міст, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.
Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затверджені Указом Президента України від 07 лютого 2019 року № 32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» (далі – Указ № 32/2019).
Міста Донецьк і Макіївка Донецької області включені до Переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затвердженого Указом № 32/2019, і в силу положень абз. 4 ч. 2 ст. 1 Закону № 1207 є окупованими російською федерацією починаючи з 07 квітня 2014 року.
Довідка № 61 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видана публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Донбас» 17 вересня 2014 року в м. Донецьку.
Довідка № 264 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видана відокремленим підрозділом «Шахта імені В.І.Леніна» державного підприємства «Макіїввугілля» 24 вересня 2014 року в м. Макіївка.
Ці довідки видані на території України, яка на той час була окупована російською федерацією.
Ст. 9 «Незаконні органи, їх посадові та службові особи» Закону № 1207 установлено таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1207 державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 1207 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
За правилами ч. 3 ст. 9 Закону № 1207 будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 1207 встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
Системне тлумачення норм ч. ч. 2 і 3 ст. 9 Закону № 1207 дозволяє дійти висновку, що за загальним правило недійсним є будь-який акт, виданий незаконним органом  або посадовою чи службовою особою такого  о р г а н у. При цьому незаконним є орган або особа, створені, обрані чи призначені у порядку, який не передбачений законодавством України.
Між тим, довідки від 17 вересня 2014 року № 61 та від 24 вересня 2014 року № 264 видані не незаконними  органами  та/або їх посадовими особами, про які йдеться у ч. ч. 2, 3 ч. 9 Закону № 1207, а юридичною особою та відокремленим підрозділом юридичної особи, які створені за законодавством України та відомості про яких внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань.
Суд зауважує, що норма ч. 3 ст. 9 Закону № 1207 пов`язує недійсність акта не з територією, на якій він виданий (підконтрольна органам державної влади України або тимчасово окупована), а з суб`єктом, який такий акт видає.
В ч. 3 ст. 9 Закону № 1207 прямо вказано, що недійсним є акт, виданий  о р г а н а м и  та/або  о с о б а м и,  передбаченими ч. 2 цієї статті.
Отже, норми ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 1207 не можуть слугувати підставою для висновку про недійсність довідок від 17 вересня 2014 року № 61 та від 24 вересня 2014 року № 264, оскільки вони видані публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Донбас» (ідентифікаційний код 00174668) та відокремленим підрозділом «Шахта імені В.І. Леніна» державного підприємства «Макіїввугілля» (ідентифікаційний код ВП 39156728), тобто суб`єктами господарювання, створеними за законодавством України.
Більш того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками обох цих підприємств є держава Україна в особі її органів, а саме Фонд державного майна України щодо приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління “Донбас» (ідентифікаційний код 00174668) та Міністерство енергетики та вугільної промисловості України щодо державного підприємства «Макіїввугілля» (ідентифікаційний код 32442295), в структуру якого входить відокремлений підрозділ «Шахта імені В.І. Леніна». Місцезнаходження цих підприємств зареєстровано в м. Києві.
Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Донбас» (ідентифікаційний код 00174668) та відокремлений підрозділ «Шахта імені В.І. Леніна» державного підприємства «Макіїввугілля” (ідентифікаційний код ВП 39156728) також не підпадають під визначення «окупаційної адміністрації російської федерації» в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207.
За визначенням, наведеним в п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207, окупаційна адміністрація російської федерації – сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
З визначення, яке міститься в п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207, можна дійти висновку, що до окупаційної адміністрації російської федерації можна віднести і підприємства, проте за умови, що вони 1) належать до сукупності державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями, або 2) підконтрольним російській федерації самопроголошеним органам, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України.
Однак публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Донбас» та відокремлений підрозділ «Шахта імені В.І. Леніна» державного підприємства «Макіїввугілля» при видачі ОСОБА_1 довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній жодних функцій, властивих органам державної влади чи органам місцевого самоврядування на тимчасово окупованій території України, не виконували, а діяли за законодавством України як роботодавці, до повноважень яких належить підтвердження стажу їх працівників.
Будь-яких інших підстав для неврахування довідок від 17 вересня 2014 року № 61 та від 24 вересня 2014 року № 264, крім посилання на норми ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 1207, пенсійний орган не навів.
Крім того, апеляційний суд враховує, що пільговий стаж позивача, набутий ним в період, коли підприємства, якими видано довідки, знаходились під контролем української влади.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ГУ ПФУ в Чернігівській області мало врахувати відомості, наведені в довідках від 17 вересня 2014 року № 61 та від 24 вересня 2014 року № 264 при обчисленні стажу ОСОБА_1 .
Суд встановив, що в період 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року ОСОБА_1 виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією гірничого робочого по ремонту гірничих виробок; з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року – виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією гірничого робочого по ремонту гірничих виробок; з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року – працював повний робочий день в шахті, яка здійснює видобуток вугілля, за професією гірничого робочого підземного; з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року – працював повний робочий день в шахті за професією гірничого майстра підземного; з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року – працював повний робочий день в шахті за професією гірничого майстра підземного, про що свідчать записи №№ 1-8 в трудовій книжці серії НОМЕР_5 , а також в довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17 вересня 2014 року № 61 та від 24 вересня 2014 року № 264, тобто належні докази в розумінні ст. 62 Закону № 1788, п. п. 1, 3, 20 Порядку № 637 та п. 10 Порядку № 383.
При цьому суд звертає увагу позивача на те, що самих лише записів в трудовій книжці серії НОМЕР_5 про періоди його роботи в Шахтоуправлінні імені Орджонікідзе недостатньо для їх зарахування до пільгового стажу, оскільки в них відсутні відомості про зайнятість позивача на підземних роботах повний робочий день або не менше 80% робочого часу.
Як наслідок, для підтвердження пільгового характеру роботи в Шахтоуправлінні імені Орджонікідзе постає необхідність у подання додаткових документів, як того вимагають приписи п. п. 3, 20 Порядку № 637 і п. 10 Порядку № 383, і таким документом є довідка від 24 вересня 2014 року № 264 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Періоди виконання позивачем гірничих робіт з видобутку вугілля за професіями гірничого робочого по ремонту гірничих виробок, гірничого робочого підземного та гірничого майстра підземного з повним робочим днем на підземних роботах (в шахті), що передбачені Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, підлягають зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, а з урахуванням положень ч. 5 ст. 114 цього Закону ці періоди підлягають врахуванню і до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, на яку претендує позивач.
Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в) періодів роботи з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року, з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року, з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року, з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 13 грудня 2023 року № 104650010828 «Про відмову у призначенні пенсії»;.
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу до страхового стажу періоди:
з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, 
з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року,
з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року,
з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року,
з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в), періоди роботи:
з 06 червня 1983 року по 31 серпня 1983 року, 
з 01 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року,
з 19 березня 1984 року по 22 квітня 1984 року,
з 10 серпня 1984 року по 31 жовтня 1984 року,
з 07 лютого 1987 року по 30 серпня 1995 року;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача від 11 грудня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні. 
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 200/4590/24 за позовом Лободи Ірини Василівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії  - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 27 січня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                  І.В. Сіваченко