ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" січня 2025 р.                                                                 Справа №914/1398/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого – судді:                                                                      Галушко Н.А. 
суддів                                                                                                    Желіка М.Б.
Орищин Г.В. 
                    
секретар судового засідання Хом`як Х.

від позивача – Самар О.Д.
від відповідача – Новосядло В.Р.

розглянувши апеляційну скаргу Львівського обласного центру зайнятості від 10.10.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2853/24 від 10.10.2024)
на рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2024 (суддя Король М.Р., повний текст рішення складено та підписано 20.09.2024 року) 
у справі           № 914/1398/24
за позовом: Львівського обласного центру зайнятості
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Іпакян Оксани Едуардівни
про:                     стягнення 32 289,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського обласного центру зайнятості до відповідача Фізичної особи-підприємця Іпакян Оксани Едуардівни про стягнення 32 289,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення виконання укладеного 19.08.2022 р. договору про надання мікрогранту між Державним центром зайнятості та Фізичною особою-підприємцем Іпакян Оксаною Едуардівною кошти у сумі 32 289,00 грн. використано не за їх цільовим призначенням, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.
Позивач звертає увагу суду, що додаткова угода Фізичною особою-підприємцем Іпакян Оксаною Едуардівною про внесення змін до бізнес - плану щодо збільшення вартості та зміни цільового призначення по напрямках витрат не укладалась, погодження Львівського обласного центру зайнятості та Державного центру зайнятості про внесення таких змін відсутнє.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.09.2024 у справі №914/1398/24 відмовлено в позові повністю. Стягнуто з Львівського обласного центру зайнятості на користь Фізичної особи-підприємця Іпакян Оксани Едуардівни витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 500,00 грн.
          Рішення суду мотивоване тим, що збільшену вартість обладнання та меблів, яка забезпечена в межах суми наданого мікрогранту, не можна розглядати, як використання коштів мікрогранту не за цільовим призначенням, так як сума коштів у розмірі 32   289,00 грн., яка була витрачена та перерахована постачальнику після перевірки документів відповідачки уповноваженим банком, скерована за своїм цільовим призначенням, в цілях отриманого мікрогранту за меблі (обладнання), що за своїм функціональним призначенням вказані у бізнес-плані, цільово відповідають напрямам витрат, які визначені пунктом 5 у Постанові №738 та в межах суми наданого мікрогранту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
Львівським обласним центром зайнятості подано апеляційну скаргу від 10.10.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2853/24 від 10.10.2024), в якій просить рішення Господарського суду від 10.10.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2853/24 від 10.10.2024) у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що, на думку скаржника, судом неналежно оцінено інформацію, викладену в таблиці акта та висновків, зазначених в акті перевірки, відтак невірно оцінено докази, що підтверджують вартість придбаного обладнання, яка не відповідає статтям витрат бізнес-плану.
Звертає увагу суду, що кошти мікрогранту повинні використовуватись згідно з бізнес планом, оскільки розмір мікрогранту визначається згідно статтей витрат та сум зазначених отримувачем у бізнес- плані.
При цьому, зазначає, що законодавець надає можливість грантоотримувачу змінювати як вартість предмету закупівлі, так і сам предмет закупівлі по статтях витрат, однак, необхідною умовою для таких змін є погодження та укладання додаткових угод з Державним центром зайнятості в обох випадках. 
Фізична особа-підприємець Іпакян Оксана Едуардівна у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необгрунтованою. Окрім того, 02.12.2024 заявлено клопотання про стягнення з позивача 8   000,00 грн у відшкодування адвокатських послуг, понесених в суді апеляційної інстанції.

Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024, вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В. та Желіка М.Б.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 відкрито відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівського обласного центру зайнятості від 10.10.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2853/24 від 10.10.2024) на рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2024 у справі № 914/1398/24, розгляд справи вирішено проводити без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 клопотання представника скаржника лопотання представника скаржника Львівського обласного центру зайнятості Токар Ірини Олексіївни (вх. № 01-04/6928/24 від 17.10.2024) про розгляд справи із повідомленням учасників справи задоволено, розгляд справи призначено на 12.11.2024.
У зв`язку із перебуванням колегії суддів у відпустці (з 11.11.2024 по 15.11.2024), суд ухвалою від 06.11.2024 змінив дату і час розгляду апеляційної скарги Львівського обласного центру зайнятості від 10.10.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2853/24 від 10.10.2024) на 03.12.2024.
Ухвалою від 26.11.2024 задоволено заяву представника відповідача Фізичної особи-підприємця Іпакян Оксани Едуардівни адвоката Новосядло Вікторії Романівни    від 25.11.2024 (вх. №01-04/8078/24 від 25.11.2024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалами від 03.12.2024 та 17.12.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 28.01.2025
У судовому засіданні 28.01.2025 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Львівський обласний центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення».
Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 р. №738 «Деякі питання надання грантів бізнесу»   (надалі - Порядок), визначено процедуру надання суб`єктам господарювання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, напрями витрат, на покриття яких використовується мікрогрант, розмір мікрогрантів, джерела фінансування, а також умови повернення отримувачем коштів.
Відповідно до п.17 Порядку (в редакції від 05.08.2022), рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 10 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку (згідно п.6 Порядку АТ «Ощадбанк»), яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей зазначених у заяві отримувача, а також, на основі висновків та оцінки співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості.
За допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг «Дія», з метою отримання коштів мікрогранту ФОП Іпакян Оксаною Едуардівною було подано до уповноваженого банку заяву №878RRP від 11.07.2022 та проєкт бізнес-плану щодо створення дошкільного дитячого закладу. За результатами перевірки відомостей, вказаних в заяві, оцінки ділової репутації уповноваженим банком та проведеної співбесіди Львівським обласним центром зайнятості, Державним центром зайнятості прийнято рішення про надання ФОП Іпакян Оксані Едуардівні мікрогранту в розмірі 249 990,00 грн (наказ ДЦЗ від 05.08.2022р. № 84).
На виконання укладеного 15.08.2022 р. Договору між Державним центром зайнятості та ФОП Іпакян Оксаною Едуардівною (заява про приєднання до Договору про надання мікрогранту від 15.08.2022), кошти в сумі 249 990,00 грн були зараховані банком на розрахунковий рахунок ФОП Іпакян Оксани Едуардівни 30.09.2022.
Відповідно до п. 21 Порядку, п.7 розділу IV Договору, Львівською філією Львівського обласного центру зайнятості 06.11.2023р. (акт № 214) був здійснений моніторинг та контроль виконання умов укладеного з ФОП Іпакян О.Е. договору, шляхом виїзного огляду місця провадження господарської діяльності.
За результатами здійсненого моніторингу виявлено невідповідність, за твердженням позивача, закупленого обладнання з статтями витрат, що передбачені у бізнес-плані, який подавався ФОП Іпакян О.Е. з метою отримання мікрогранту.
Зокрема, встановлена, на думку позивача, нецільова витрата коштів наданого мікрогранту по наступних напрямках витрат бізнес-плану:
1) за напрямком витрат «шафи для одягу 4-х секційні»,   на закупівлю шафи для одягу 4-х секційної витрачено на 10 050,00 грн більше (придбано за 76200,00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (66 150,00 грн);
2) за напрямком витрат «меблі модульні для збереження іграшок», на закупівлю меблів модульних для збереження іграшок витрачено на 10 019,00 грн більше (придбано за 63 800,00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (53 781,00 грн);
3) за напрямком витрат «ліжка монтесорі переносні», на закупівлю ліжок монтесорі витрачено на 1 980,00 грн більше (придбано за 60 480, 00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (58 500, 00 грн);
4) за напрямком витрат «столик дитячий і крісла», на закупівлю столів дитячих з кріслом витрачено на 7600,00 грн більше (придбано за 34 700, 00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (27 100 грн);
5) за напрямком витрат «стіл письмовий для вихователів» на закупівлю столів письмових для вихователів витрачено на 75,00 грн більше (придбано за 7 920, 00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (7 845,00 грн);
6) за напрямком витрат «крісла м`які офісні» на крісла м`які офісні витрачено на 2 565,00 грн більше (придбано за 6 900,00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (4 335,00 грн).
Відтак, позивач вважає, що відповідно до бізнес-плану з загальної суми мікрогранту 249990,00 грн, ФОП Іпакян О. Е. нецільово витрачено 32 289,00 грн.
На підставі акта виїзного огляду від 06.11.2023р. №214, ФОП Іпакян О. Е. надіслано претензійну вимогу №10-4197/23 від 21.12.2023 про повернення коштів мікрогранту у зв`язку з встановленням факту їх нецільового використання.
За результатами розгляду претензії 26.01.2024 ФОП Іпакян Оксаною Едуардівною до Львівського обласного центру зайнятості надіслано відповідь від 15.01.2024 (вх.№ 291/0/7-24) на претензію, у якій відповідачка відмовляється повернути кошти мікрогранту.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 15 Цивільного кродексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно статті 16 Цивільного кродексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин 1, 2   статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Львівський обласний центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд), що діє від імені Фонду відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення". Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 № 738 "Деякі питання надання грантів бізнесу"   (надалі - Порядок), визначено процедуру надання суб`єктам господарювання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, напрями витрат, на покриття яких використовується мікрогрант, розмір мікрогрантів, джерела фінансування, а також умови повернення отримувачем коштів.
Відповідно до п. 17 Порядку, рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 10 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку (згідно п. 6 Порядку АТ "Ощадбанк"), яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві отримувача, а також, на основі висновків та оцінки співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості.
За допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг «Дія», з метою отримання коштів мікрогранту ФОП Іпакян Оксаною Едуардівною було подано до уповноваженого банку заяву №878RRP від 11.07.2022 та проєкт бізнес-плану щодо створення дошкільного дитячого закладу. За результатами перевірки відомостей, вказаних в заяві, оцінки ділової репутації уповноваженим банком та проведеної співбесіди Львівським обласним центром зайнятості, Державним центром зайнятості прийнято рішення про надання ФОП Іпакян Оксані Едуардівні мікрогранту в розмірі 249 990,00 грн (наказ ДЦЗ від 05.08.2022р. № 84).
Згідно з абзацом 12 п. 8 Порядку, отримувачем може бути фізична особа, яка має намір розпочати підприємницьку діяльність і бере на себе зобов`язання зареєструватися фізичною особою- підприємцем або створити юридичну особу протягом 15 робочих днів з дня отримання позитивного рішення про надання мікрогранту. Для отримання мікрогранту отримувач укладає договір про надання мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання до Договору про надання мікроганту.
Форма договору про надання мікрогранту затверджена наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 №1969 "Про затвердження Порядку проведення оцінювання заяв, критеріїв оцінювання та необхідної кількості балів (оцінки) для прийняття Державним центром зайнятості рішень про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, форми бізнес-плану, форми договору про надання   мікрогранту, а також кінцевих строків подання заяв та граничної суми мікрогрантів".
Відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.
15.08.2022 між сторонами укладено договір про надання мікрогранту. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання   АТ "Ощадбанк" Заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором (далі - договір), який укладається між Державним центром зайнятості з однієї сторони та суб`єктом господарювання з іншої сторони, щодо якого ДЦЗ прийняв рішення про надання мікрогранту та який приєднався до умов цього договору у визначеному в ньому порядку, які спільно іменуються як сторони, а кожний окремо як сторона.
При укладанні цього договору ДЦЗ діє на виконання договору про взаємодію, укладеного між Міністерством економіки України, ДЦЗ та   АТ "Ощадбанк"   (далі - договір про взаємодію) та Порядку.
Згідно п. 1- п. 4 розділу IV договору   використання   коштів   мікрогранту   здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору. Отримувач використовує кошти   мікрогранту   за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача).Отримувач реалізує бізнес-план протягом строку, визначеного в ньому. Для   використання   коштів   мікрогранту   та оплати ними витрат отримувача, що відповідають цільовому призначенню   мікрогранту, визначеному у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбаченому бізнес-планом, отримувач подає до Уповноваженого банку рахунок-фактуру (рахунок, квитанція, накладна тощо) та договір, укладений між отримувачем і постачальником (продавцем) обладнання, сировини та матеріалів тощо.
На підставі документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, Уповноважений банк забезпечує проведення операції з оплати витрат, які відповідають цільовому призначенню   мікрогранту   та бізнес-плану.
Згідно п. 5 договору у разі збільшення вартості предмета договору, укладеного отримувачем з постачальником (продавцем), може бути проведена доплата суми коштів у межах граничного розміру отриманого   мікрогранту. У такому випадку отримувач згідно з вимогами Порядку вносить відповідні зміни до бізнес-плану, надсилає його на погодження до Уповноваженого банку та до відповідного регіонального центру зайнятості. Відповідні зміни викладаються в додатковій угоді до цього договору. Оплата витрат може бути проведена декільком постачальникам (продавцям) у межах граничного розміру   мікрогранту.
Відповідач, подаючи бізнес-план, просив надати йому мікрогрант в сумі 249990,00 грн. для матеріально-технічного забезпечення дитячого садочку.
В обґрунтування необхідності отримання вказаних коштів відповідачем було зазначено приблизний перелік та ціну відповідного матеріально-технічного забезпечення.
Згідно з п. 5 Порядку (в редакції на момент подання заяви) мікрогранти надаються для покриття таких напрямів витрат, як: придбання обладнання, необхідного для провадження господарської діяльності отримувачем, яке не підлягає відчуженню до виконання умов договору про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу (крім випадків відчуження внаслідок звернення стягнення на нього уповноваженим банком відповідно до договору застави); закупівля сировини та матеріалів (деталі зазначаються отримувачем у бізнес-плані); орендна плата за нежитлове приміщення (якщо така орендна плата становить не більше 25 відсотків розміру   мікрогранту); лізинг обладнання (крім автомобілів, мотоциклів та інших транспортних засобів особистого користування).
Згідно форми бізнес-плану, затвердженої наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969, у розділі І зазначаються, зокрема: стаття витрат, сума та обґрунтування, де має бути детально описано використання грантових коштів (всі витрати суми   мікрогранту) за статтями витрат та обґрунтування того, як це допоможе в досягненні поставлених цілей.
Згідно платіжної інструкції (МО) № 2-514 (#1075854309114) від 30.09.2022 на розрахунковий рахунок відповідача надійшли грантові кошти в сумі 250 000,00 грн.
В подальшому, вказані кошти в сумі 250 000,00 грн були використані відповідачем на закупівлю матеріально-технічного забезпечення дитячого садочку, а саме:
- 76 200,00 грн на шафу одягову 4-х секційну (6 компл. по 12700, 00 грн);
- 53   781, 00 грн меблі модульні для збереження іграшок 3-х секційні (2 компл. по 31   900,00 грн).;
- 60 480, 00 грн ліжко 4-х ярусне (6 компл. по 10   080,00 грн);
- 34 700, 00 столи дитячі з кріслом (4 компл. по 8   675, 00 грн);
- 7   920,00 грн. столи письмові для вихователя (2 компл. по 3960,00 грн);
- 6   900, 00 крісла м`які офісні (3 компл. по 2300 грн.). 
Тобто, кошти   мікрогранту   станом на листопад 2022 були використані відповідачем саме на ті цілі (напрями/статті витрат), що були зазначені у бізнес-плані: для закупівлі матеріально-технічного забезпечення дитячого садочку.
Водночас, при перевірці, проведеній Львівським обласним центром зайнятості згідно акта №214 від 06.11.2023 виявлено невідповідність закупленого обладнання з статтями витрат, що передбачені у бізнес - плані, який подавався ФОП Іпакян О. Е. з метою отримання мікрогранту. 
Зокрема, встановлена нецільова витрата коштів наданого мікрогранту по наступних напрямках витрат бізнес-плану:
1) за напрямком витрат «шафи для одягу 4-х секційні»,   на закупівлю шафи для одягу 4-х секційної витрачено на 10 050,00 грн більше (придбано за 76200,00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (66 150,00 грн);
2) за напрямком витрат «меблі модульні для збереження іграшок», на закупівлю меблів модульних для збереження іграшок витрачено на 10 019,00 грн більше (придбано за 63 800,00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (53 781,00 грн);
3) за напрямком витрат «ліжка монтесорі переносні», на закупівлю ліжок монтесорі витрачено на 1 980,00 грн більше (придбано за 60 480, 00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (58 500, 00 грн);
4) за напрямком витрат «столик дитячий і крісла», на закупівлю столів дитячих з кріслом витрачено на 7600,00 грн більше (придбано за 34 700, 00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (27 100 грн);
5) за напрямком витрат «стіл письмовий для вихователів» на закупівлю столів письмових для вихователів витрачено на 75,00 грн більше (придбано за 7 920, 00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (7 845,00 грн);
6) за напрямком витрат «крісла м`які офісні» на крісла м`які офісні витрачено на 2 565,00 грн більше (придбано за 6 900,00 грн) коштів мікрогранту, ніж передбачено бізнес-планом (4 335,00 грн).
Однак суд не погоджується з таким висновком позивача про   нецільове   використання   коштів   мікрогранту, з огляду на наступне.
Ні законодавством, ні бізнес-планом, не визначено напрямків витрат «шафи для одягу 4-х секційні», «меблі модульні для збереження іграшок», «ліжка монтесорі переносні», «столик дитячий і крісла» та «крісла м`які офісні».
Як вбачається із Порядку, на момент подання заяви відповідачем було визначено наступні напрями: придбання обладнання, необхідного для провадження господарської діяльності отримувачем, яке не підлягає відчуженню до виконання умов договору про надання   мікрогранту   на створення або розвиток власного бізнесу (крім випадків відчуження внаслідокзвернення стягнення на нього уповноваженим банком відповідно до договору застави); закупівля сировини та матеріалів (деталі зазначаються отримувачем у бізнес-плані).
Станом на сьогодні за цим же Порядком є такі напрями витрат, змін до них не внесено.
Відповідач у бізнес-плані, який подавався на отримання   мікрогранту,   напрямами витрат визначив: матеріально-технічне забезпечення.
Закупівля відповідачем за грантові кошти витрат «шафи для одягу 4-х секційні», «меблі модульні для збереження іграшок», «ліжка монтесорі переносні», «столик дитячий і крісла» та «крісла м`які офісні» відповідають вищевказаному напряму.
При цьому, відповідач вийшов за межі суми   мікрогранту в частині закупівлі витрат «шафи для одягу 4-х секційні» на 10 050,00 грн більше, «меблі модульні для збереження іграшок» на 10 019,00 грн більше, «ліжка монтесорі переносні» на 1 980,00 грн більше, «столик дитячий і крісла» на 7600,00 грн більше та «крісла м`які офісні» на 2 565,00 грн більше. 
Однак, на покриття різниці та закупівлю інших передбачених бізнес планом об`єктів було потрачено власні кошти відповідача, чого не заперечує і позивач та не включає їх у позовні вимоги.
Вказівка в обґрунтуванні статей витрат у бізнес-плані на приблизний перелік та ціну необхідного обладнання і меблів не підміняє собою загальні напрями витрат та не означає, що саме ці речі та саме за таку ціну буде закуплено. Оскільки Порядок не вимагає отримувача гранту мати документи, що підтверджують точну ціну придбання того чи іншого майна станом на час складання бізнес-плану.
При поданні документів для отримання   мікрогранту   на створення або розвиток власного бізнесу відповідач подавав бізнес-план, форма якого передбачена Порядком.
Пунктом III додатку до Порядку визначено, що бізнес-план має містити детальний опис бізнес-процесів. Заповнення всіх полів є необхідним для захисту бізнес-плану та отримання   мікрогранту. Кожне поле бізнес-плану заповнюється, використовуючи пояснення та поради для їх заповнення. Після надсиланням отримувачем заявки виправлення не допускаються.
У шаблонах перераховано ряд поширених параметрів, але вони можуть не в повному обсязі бути застосовані до бізнесу отримувача. Отримувач може додати необхідні елементи, які необхідні для розкриття інформації про його господарську діяльність, а також використати передбачене формою бізнес-плану поле для коментарів, щоб пояснити будь-які зроблені припущення, примітки або додаткові відомості, на які він хотів звернути увагу.
Усі вартісні показники бізнес-плану мають бути зазначені в гривнях з врахуванням податку на додану вартість.
Для оформлення бізнес-плану може також бути використано шаблон бізнес-плану, наданий Державним центром зайнятості, у вигляді файлу в форматі.xlsx (.xls), В такому випадку отримувач дотримується інструкцій, вказаних в самому файлі, та заповнює відповідні поля, що містить файл, відповідно до даних свого проекту.
Отримувач може отримати консультацію щодо заповнення бізнес-плану, звернувшись до онлайн-підтримки через чат-бот Державної служби зайнятості.
Згідно п.II додатку до Порядку щодо форми бізнес-плану встановлено, що бізнес-план повинен відображати всю діяльність, яку отримувач описав у своєму бізнес-плані. Аналіз і прогнозування грошових потоків дозволяє прораховувати прогнозовані результати підприємницької діяльності. Необхідно враховувати, що дані вказуються за кожний квартал окремо (наростаючим підсумком в межах окремого періоду-кварталу). Дані за 4 квартали не підсумовуються.
Так, згідно п. 21 Порядку (чинного на час ухвалення рішення) не вважається нецільовим використанням коштів   мікрогранту: зміна моделі, марки, кількості, вартості предметів закупівлі, якщо такі предмети закупівлі за своїм функціональним призначенням є аналогічними зазначеним у бізнес-плані та відповідають напрямам витрат, визначеним пунктом 5 цього Порядку, і якщо зміна здійснена в межах суми наданого   мікрогранту.
Позивач покликається на абзаци 3, 4, 5, 7 п. 24 Порядку, зазначаючи, що у разі збільшення вартості предмета договору та/або зміни цільового призначення, про це має бути повідомлено Державний центр зайнятості та банк і внесено зміни до бізнес-плану.
Водночас у відповідача не було зміни цільового призначення, вартість предмета договору з постачальниками (продавцями) також не збільшувалась. Отже покликання позивача на п. 24 Положення є безпідставним.
Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, внаслідок чого позов до задоволення не підлягає.
Щодо розподілу судових витрат на правову допомогу адвоката.
Згідно зі   ст.16 ГПК України   учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3   ст. 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч.1, ч.2   ст. 126 ГПК України   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8   ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3   ст. 126 цього Кодексу).
Водночас за змістом ч.4   ст. 126 ГПК України   розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом п. 1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України   розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч.1   ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, разом з відзивом на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8   000,00 грн. Оскільки, договором про надання професійної правової допомоги  передбачено фіксовану ставку гонорару, інших судових витрат у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції відповідач не передбачав.
Окрім того, разом з поданням відзиву на апеляційну скаргу відповідачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в  розмірі 8   000, 00 грн, а 02.12.2024 подано заяву про компенсацію витрат на правову допомогу з відповідними додатками (копією рахунку від №4/10-24 від 11.10.2024, копією платіжної інструкції від 01.11.2024, копією банківської виписки від 31.10.2024 та копією акта приймання-передачі від 05.11.2024)
Відповідно до п.3.2. Договору, за надання правової допомоги, передбаченої Договором, клієнт виплачує суму, яка погоджена сторонами на підставі рахунку у випадку сплати авансового платежу. 
Так, відповідно до рахунку №4/10-24 від 11.10.2024, сума авансу, яка підлягала до сплати ФОП Іпакян О.Е. становить 8 000 грн. з ПДВ. 
На підтвердження проведених розрахунків між сторонами Договору, останніми укладено акт прийому-передачі наданих правових послуг від 05.11.2024.
На підтвердження вартості послуг адвоката у сумі 8000,00 грн. відповідачем долучено: копію договору про надання професійної правової допомоги від 20.06.2024 та копію рахунку від №4/10-24 від 11.10.2024, копію платіжної інструкції від 01.11.2024, копію банківської виписки від 31.10.2024 та копію акта приймання-передачі від 05.11.2024. Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу було долучено копію ордеру від 16.10.2024 №1312628 та копію адвокатського свдоцтва серія №527 від 28.11.2008.
Так, 20.06.2024 між Адвокатським об`єднанням «КПЛТ» та ФОП Іпакян О.Е. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов договору адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата прямо передбачена цим договором.
Пунктом 3.1 вищевказаного договору передбачено, що оплата за цим договором складається з:
А) гонорару, що виплачується клієнтом в якості оплати правової допомоги, що надана адвокатським об`єднанням за цим договором;
Б) сум, що виплачуються клієнтом адвокатському об`єднанню як покриття попередньо узгоджених з клієнтом та документально підтверджених витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги за цим договором.
За надання правової допомоги, передбаченої предметом цього договору, клієнт виплачує адвокатському об`єднанню гонорар, розмір якого визначається:
-відповідно до акта прийому-передачі наданої правової допомоги, що підписується обома сторонами, або
- на підставі рахунку, виставленого адвокатським об`єднанням, якщо йдеться про сплату авансового платежу. При цьому, акцептування такого рахунку та визначеної суми гонорару здійснюється клієнтом на власний розсуд.
В обох зазначених вище випадках для визначення розміру такого гонорару сторони використовують один з перелічених нижче способів його обчислення: фіксований гонорар за надану адвокатським об`єднанням правову допомогу, передбачену предметом цього договору. В цьому випадку розмір такого гонорару визначається сторонами перед початком надання правової допомоги (п. 3.2 договору).
Відповідно до п. 3.5. договору клієнт проводить оплату гонорару (його частини) не пізніше 5 (п`яти) банківських дів з дати підписання сторонами акта, який засвідчує факт надання правової допомоги, чи з дати отримання від адвокатського об`єднання рахунку на здійснення авансового платежу у випадку його акцептування клієнтом.

До клопотання відповідачем долучено копію квитанції платіжної інструкції від 01.11.2024 та виписку з банківського рахунку від 30.10.2024 як доказ оплати адвокатському об`єднанню за надану правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Окрім того, відповідачем долучено акт прийому-передачі наданих правових послуг  за договором про надання правової допомоги від 05.11.2024, зі змісту якого вбачається, що адвокатським об`єднанням були виконані та підлягають оплаті наступні види правових послуг: правовий аналіз апеляційної скарги Львівського обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2024 у справі №914/1398/24, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, участь у судових засіданнях Західного апеляційного господарського суду.
Сторони погодили, що вартість наданих послуг становить 6   666, 67 грн та 1   333, 33 грн ПДВ.
В оплату по даному акту зараховуються кошти сплачені замовником 31.10.2024 на розрахунковий рахунок виконавця в загальній сумі 8   000, 00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі   ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
Позивач не скористався своїм правом на подачу заперечень щодо поданого клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8   000,00 грн та не навів жодних аргументів щодо неспівмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Беручи до уваги наведені вище правові норми, надавши оцінку поданим заявником (відповідачем) доказам на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв обґрунтованості, пропорційності (співмірності) до предмета спору, справедливості та розумності таких витрат, колегія суддів констатує наявність правових підстав для стягнення з позивача понесених відповідачем витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції, які відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і ці витрати є співрозмірними з виконаною роботою.
Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2024 у справі №914/1398/24.
Пунктами 1, 3 частини 1   статті 129 Конституції України   одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до   ст.13 ГПК України   судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до   ст.73 ГПК України   доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із п.1   ст.76 ГПК України   суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до   ст.86 ГПК України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Оскільки, суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст.   129,   236,   244, 269,   270,   275,   276,   281,   282,   284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ :
1.  Апеляційну скаргу Львівського обласного центру зайнятості від 10.10.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2853/24 від 10.10.2024) - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2024 у справі №914/1398/24 - залишити без змін.
3. Стягнути з Львівського обласного центру зайнятості (адреса: Україна, 79033, Львівська обл., місто Львів, вул. Бортнянського Д., будинок 11а; ідентифікаційний код 03491180) на користь Фізичної особи-підприємця Іпакян Оксани Едуардівни (адреса:    АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
4.  Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
5.  Господарському суду Львівської області видати наказ.
6.  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.
7. Матеріали справи № 914/1398/24 повернути Господарському суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст постанови складено 04.02.2025.

Головуючий суддя                                                                      Галушко Н.А.

суддя                                                                                          Желік М.Б.

суддя                                                                                          Орищин Г.В.