Справа № 354/1285/24 
Провадження № 33/4808/123/25 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л. 
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю захисника Ільчука Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2024 року, –
в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.
Згідно постанови,  ОСОБА_1 12.06.2024 року о 21 год. 03 хв. в м. Яремче по вул. Свободи, Надвірнянського району, Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки Kia Rio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння відмовився та був був відсторонений від керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Справа не містить доказів обставин події. Зокрема, він не керував автомобілем, а сидів за кермом, коли під`їхали працівники поліції. В порушення норм законодавства, не було проведено без належної відеофіксації технічними засобами та за відсутності двох свідків. Копію протоколу про адміністративне правопорушення йому вручено не було та не надіслано засобами поштового зв`язку, що є істотним порушенням права на захист. Акт огляду на стан сп`яніння не містить дати його складання. Протокол не містить указівку на технічні прилади, якими велася відео фіксація події. Окрім цього, зазначає, що йому не було належним чином роз`яснено його права, а інспектор поліції не прибув в судове засідання, щоб підтвердити факти, які викладені в протоколі, а тому доказів його винуватості немає.
Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, даних про причини неявки не повідомив.
Справу розглянуто за участі його захисника.

Заслухавши пояснення захисника Ільчука Л.В., дослідивши докази у справі про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд першої інстанції визнав доведеними обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння «зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів та порушення мови», проте відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимогу п.2.5 ПДР.
Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки обставини викладені в постанові не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
З відеозапису, який міститься в матеріалах справи (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_1 у світлу пору доби перебуває на водійському місці автомобіля. Працівники поліції повідомляють, що зупинили його через невикористання ременю безпеки. На їх вимогу надати документи, ОСОБА_1 надає посвідчення водія в додатку «ДІЯ» та свідоцтво про реєстрацію ТЗ. На всі запитання працівників поліції ОСОБА_1 відповідає чітко, розбірливо та спокійно. Зіниці очей чітко видно на відеозаписі і вони не є розширеними. На запитання працівника поліції, ОСОБА_2 заперечував факт вживання наркотичних засобів. На прохання працівників поліції він вийшов з автомобіля і йому було повідомлено, що його «зіниці очей розширені та не реагують на світло, порушено координацію рухів та порушено поведінку» та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. 
Фактичні дані зафіксовані на цьому відеозаписі з камер працівника поліції були досліджені судом першої інстанції, проте їм не була надана належна правова оцінка, зокрема у сукупності з іншими матеріалами справи. Також не була надана оцінка фактичним даним викладеним в протоколі.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Зазначений у ст.266 КУпАП порядок визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Згідно п.2 р.І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 р.І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п.12 р.ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З детального аналізу наведених норм права вбачається, що водій може бути направлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для огляду на стан наркотичного сп`яніння, лише за наявності у нього конкретних ознак передбачених п.п.3, 4 Інструкції. Логічним є висновок, що за відсутності у водія наведених ознак сп`яніння, у працівників поліції не виникає підстав направляти його для медичного огляду на стан сп`яніння до закладів охорони здоров`я. Відмова водія виконувати безпідставну (необґрунтовану) вимогу працівника поліції проходити огляд на стан сп`яніння, не може мати наслідків у вигляді адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР України. 
Суд першої інстанції не врахував положень наведеного законодавства та не дав належної оцінки доказам, внаслідок чого, дійшов необґрунтованих висновків про доведеність обставин наведених у протоколі.
Так, з відеозапису вбачається, що зіниці очей  ОСОБА_1 не є розширеними. Реакцію очей на світло працівник поліції у будь-який спосіб не перевіряв. Порушення мови та координації рухів у ОСОБА_1 з відеозапису не вбачається.
Не звернув суд першої інстанції і уваги на суперечливість доказів.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №806710 від 12.06.2024 року щодо ОСОБА_1 та у Акті «огляду на стан алкогольного сп`яніння» зазначені ознаки сп`яніння: «розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови». 
Такі ознаки спростовуються відеозаписом події та рапортом поліцейської Т. Івасів, яка зазначила, що у ОСОБА_1 виявлено «звужені зіниці очей, які не реагують на світло». (а.с.2, 5)
Суд у своїй постанові взагалі не конкретизував були зіниці очей водія звужені чи розширені.
Такі обставини спростовують висновок суду про наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння зазначених у протоколі та вказують на неправомірність вимоги працівника поліції до водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Враховуючи, що вимога працівника поліції про проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння була обґрунтована наявністю не існуючих ознак наркотичного сп`яніння, така вимога не може вважатись законною. Відмова водія виконувати незаконну вимогу працівника поліції, не є порушенням вимог п.2.5 ПДР та не утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП. 
Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки обставин викладених в протоколі. 
Проте, суд першої інстанції поверхнево розглянув справу та безпідставно визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення за обставин наведених у протоколі.
За таких обставин, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .
Постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                Ф.С. Шигірт