УХВАЛА 
 
30 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 2-420/11
провадження № 61-1275ск25 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., 
 
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю                         «УКРДЕБТ ПЛЮС» на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області 
від 06 листопада 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 25 грудня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну стягувача у виконавчому листі 
у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області 
від 30 травня 2011 року позов публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») до ОСОБА_1 задоволено, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 491 732,98 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю корівнику з прибудовою, що знаходиться за адресою с. Кірове, Миколаївського району Миколаївської області, вул. Індустріальна, 2-В шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 804 110,49 грн.
 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 січня 
2014 року у справі на стадії виконання судового рішення проведено заміну стягувача з ПАТ «Кредитпромбанк» на публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Пат «Дельта Банк»).
У квітні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документу, посилаючись на його втрату внаслідок повернення державним виконавцем первісному стягувачу, який заявнику виконавчий документ не передав.
 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 червня 
2017 року заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено, видано дублікат виконавчого листа.
 
01 серпня 2017 року за заявою ПАТ «Дельта Банк» судом направлено копію ухвали та дублікат виконавчого листа у справі 2-420/11.
 
Зазначене відправлення отримано ПАТ «Дельта Банк» 16 серпня 2017 року.
 
У грудні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (далі - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС») звернулося з заявою про заміну сторони та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 
2021 року заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» повернуто заявнику без розгляду.
 
07 жовтня 2024 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» повторно звернулося з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 
2024 року заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» повернуто без розгляду.
 
25 жовтня 2024 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» втретє звернулося з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
 
Заява обґрунтована тим, що 15 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К, яким ПАТ «Дельта Банк» передало право вимоги ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», у тому числі за кредитним договором № 14/103/07-Z (з усіма додатками та додатковими угодами), що укладений 07 листопада 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 та за іпотечним договором (з усіма додатками та додатковими угодами), укладеним 07 листопада 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника за кредитним договором перейшли до нового кредитора, а саме: ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС». Відомості про заміну іпотекодержателя та обтяжувача були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відтак право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором повністю перейшли до ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».
 
Враховуючи вищевикладене ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» просило суд замінити стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2011 року у справі № 2-420/11 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».
 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду 
від 25 грудня 2024 року, у задоволені заяви ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2011 року по справі № 2-420/11 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відсутнє відкрите виконавче провадження та сплив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.
 
28 січня 2025 року АТ «УКРДЕБТ ПЛЮС» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року (надійшла до суду  28 січня 2025 року), у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Касаційна скарга АТ «УКРДЕБТ ПЛЮС» обґрунтована тим, що  суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального та процесуального права.
 
Вказує, що кредитор може передавати свої права іншій особі на стадії виконання рішення. Така заміна відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. 
 
Зазначає, що жодною нормою ЦК України, ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не передбачена пряма заборона щодо заміни стягувача 
у виконавчому листі, в тому числі після закінчення виконавчого провадження чи пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних законом інтересів.
 
Посилається на те, що набуваючи на підставі договору 15 листопада 2019 року права вимоги за рішенням суду, виконавчий лист на виконання якого видано 
01 серпня 2017 року із строком пред`явлення в один рік, новий кредитор спочатку повинен підтвердити свій статус у виконавчому провадженні, після чого, як сторона виконавчого провадження, може вирішити питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки саме по собі виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд. 
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
 
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2011 року знаходилося на виконанні за заявою стягувача ПАТ «Кредитпромбанк».
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 січня 
2014 року замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа 
№ 2-420/2011, виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області 
15 липня 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить боржнику, в рахунок погашення боргу перед ПАТ «Кредитпромбанк» у сумі 493 552,98 грн. 
Постановою старшого державного виконавця ДВС Миколаївського РУЮ 
від 30 березня 2016 року виконавчий лист № 2-420/2011, виданий 15 липня 
2011 року, повернуто стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на той час (стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа).
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 червня 
2017 року ПАТ «Дельта Банк» видано дублікат виконавчого листа у справі 
№ 2-420/11 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: нежитлова будівля корівнику з прибудовою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається з нежитлової будівлі корівнику з прибудовою, кам?яна за літ. Б загальною площею 982,9 кв. м для стягнення заборгованості в розмірі 493 552,98 грн шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 804 110,49 грн.
З дубліката виконавчого листа, виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області у справі № 2-420/11, вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 1 рік. Виконавчий лист виданий 15 липня 
2011 року. Дублікат виконавчого листа виданий 01 серпня 2017 року.
З цього часу та по листопад 2019 року у справі відсутні відомості про звернення ПАТ «Дельта Банк» за примусовим виконанням рішення суду та новим кредитором таких даних до суду не надано.
15 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ « УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К, зокрема, права вимоги про звернення стягнення заборгованості ОСОБА_1 на нерухоме майно.
Під час укладення договору від попереднього стягувача ПАТ «Дельта Банк» заявником ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» отримано дублікат виконавчого листа, про що новим кредитором зазначено у заяві, що подана до суду.
У грудні 2021 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося з заявою про заміну сторони та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 
2021 року заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» повернуто заявнику без розгляду.
 
07 жовтня 2024 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» повторно звернулося з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 
2024 року заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» повернуто без розгляду.
 
Станом на час розгляду заяви відкрите виконавче провадження відсутнє.
 
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, виконання яких є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, 
а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. 
 
Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
 
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
 
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, 
є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи 
у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
 
Водночас, відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
 
Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну стягувача 
у виконавчому листі, суди попередніх інстанцій вірно вказали, що оскільки строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив 01 серпня 2018 року, тому відсутні підстави для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі № 2-420/11, виданого 15 липня 2011 року (дублікат виданий 01 серпня 2017 року).
 
Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (боржника у виконавчому документі), 
є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.
 
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
 
Отже, обов`язковою умовою для процесуального правонаступництва є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання або його поновлення за рішенням суду.
 
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про заміну боржника на його правонаступника у справі, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.
 
Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про заміну стягувача суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Таким чином, встановивши, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-420/11, виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області, минув 01 серпня 2018 року, а із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося у жовтні 2024 року, тобто з моменту спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання минуло більше 6 років, апеляційний суд дійшов вірного висновку про залишення без змін ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви.
Інші доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені 
в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень                          не впливають, а є лише незгодою заявника з їх змістом та зводяться до власного тлумачення норм матеріального права.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги                     не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
 
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства 
з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну стягувача у виконавчому листі у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.
 
Додані до скарги матеріали повернути заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                               Г. В. Коломієць

 
                                                                                                       Б. І. Гулько

 
                                                                                                       Д. Д. Луспеник