Головуючий І інстанції: Тітов О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 р. 	Справа № 520/35294/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2024, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,   по справі № 520/35294/23
за позовом             Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД"  
до             Державної податкової служби України ,             Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                    
про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" (далі - позивач, ТОВ "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД") звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - відповідач1, ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач2, ДПС України),  в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8379089/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 1 від 06.05.2022 року, яка була зареєстрована в ЄРПН під № 9126302501.
- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8379088/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 3 від 10.06.2022 року зареєстрована в ЄРПН під № 9103582124.
- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8379091/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 4 від 10.06.2022 року зареєстрована в ЄРПН під № 9103539857.
- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8379090/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 9 від 10.02.2022 року зареєстрована в ЄРПН під № 9103534171.
- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8452207/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 9 від 28.01.2022 року зареєстрована в ЄРПН під № 9025253737.
- зобов`язати Держану податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД": №1 від 06.05.2022 року (зареєстрована в ЄРПН під № 9126302501); № 3 від 10.06.2022 року (зареєстрована в ЄРПН під № 9103582124 ); № 4 від 10.06.2022 року (зареєстрована в ЄРПН під № 9103539857 ); № 9 від 10.02.2022 року (зареєстрована в ЄРПН під № 9103534171); № 9 від 28.01.2022 року (зареєстрована в ЄРПН під № 9025253737 ).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8379089/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 1 від 06.05.2022.
Визнано протиправним та скасовано Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8379088/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 3 від 10.06.2022.
Визнано протиправним та скасовано Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8379091/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 4 від 10.06.2022.
Визнано протиправним та скасовано Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8379090/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 9 від 10.02.2022.
Визнано протиправним та скасовано Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за № 8452207/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 9 від 28.01.2022.
Зобов`язано Держану податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" (ідентифікаційний номер: 38877535): №1 від 06.05.2022 року; № 3 від 10.06.2022 року; № 4 від 10.06.2022 року ; № 9 від 10.02.2022 року; № 9 від 28.01.2022 року - датою фактичного подання.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Держану податкову службу України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" сплачений судовий збір у розмірі 6710 грн (шість тисяч сімсот десять гривень).
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" сплачений судовий збір у розмірі 6710 грн (шість тисяч сімсот десять гривень).
Не погодившись з вказаним рішенням, ГУ ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 по справі № 520/35294/23 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову  ТОВ "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачем після зупинення реєстрації спірних податкових накладних не було надано до контролюючого органу первинних документів щодо господарських операцій, за результатом яких було складено податкові накладні. Вважає, що задовольняючи позовну вимогу про зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та підмінив контролюючий орган, оскільки питання про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкової накладної відноситься до дискреційних повноважень відповідача.
Позивач та ДПС України не скористались правом надання відзивів на апеляційну скаргу.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" (код ЄДРПОУ 38877535) зареєстровано в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у 2013 році. Місцезнаходження юридичної особи: Харківська область, місто Харків, вулиця Сіриківська, будинок №1.
Видами діяльності за кодами КВЕД є: 28.29 - Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, (Основний);  46.69 - Оптова торгівля іншими машинами і устаткуванням 33.12 - Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення
ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" як платник податків знаходиться на обліку в ГУ ДПС у Харківській області, є платником податку на додану вартість, податку на прибуток підприємств, єдиного соціального внеску, податковим агентом податку з доходів фізичних осіб.
26.05.2021 між ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" ( продавець) та ТОВ «Продовольча компанія «ЗОРЯ Поділля» ( Покупець) укладено Договір поставки № Z6.1.8.1000003 від 26.05.2021.
Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця Теплообмінник "ТЕПЛО-ПОЛІС" .
Згідно з п. 1.2. Договору номенклатура та кількість, комплектність, ціна, загальна вартість та строк поставки товару визначаються в специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору.
На виконання вказаного договору складено рахунок на оплату № 211 від 21.10.2021 року  за договором № Z6.1.8.1000003 від 26.05.2021 на товар теплообмінник  "ТЕПЛО-ПОЛІС" на загальну суму 376 930 грн, в т.ч. ПДВ 75 386 грн (а.с. 82).
Відповідно до платіжного доручення №Z20113063 від 06.05.2022 ТОВ "ПК "ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ" сплатило на рахунок ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД"  суму 135 695 грн на підставі договору  № Z6.1.8.1000003 від 26.05.2021 та рахунку на оплату № 211 від 21.10.2021 (а.с. 86). 
Згідно видаткової накладної від 10.05.2023 № 23 теплообмінник "ТЕПЛО-ПОЛІС" отримано покупцем ТОВ "ПК "ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ" (а.с. 87). 
За фактом часткової оплати 14.07.2022 позивачем було подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 1 від 06.05.2022, квитанція № 912630250 на загальну суму 135 695 грн (а.с. 67).
Позивачем 14.07.2022 отримано квитанцію про зупинення реєстрації ПН №1 від 06.05.2022, в якій зазначено:« Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8419, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються ( виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
28.02.2023 ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД"  надало пояснення щодо реєстрації податкової накладної  №1 від 06.05.2022, до яких долучило пакет документів на підтвердження здійснення господарської операції (а.с. 73).
06.03.2023  Комісією з реєстрації РН/РК ГУ ДПС у Харківській області прийнято рішення № 8379089/38877535 про відмову реєстрації податкової накладної  №1 від 06.05.2022 (а.с. 66).
Підставою для відмови у реєстрації ПН зазначено: ненадання платником податку документів. Додатково зазначено: відсутні договори, первинні документи, банківські виписки.
Крім того, 14.07.2020 року між ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД",  (Постачальник) та ПАТ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» (Покупець) укладено Договір № 09 від 14.07.2020.
Відповідно до п. 1.1. постачальник зобов`язується поставити в погоджені строки покупцеві товари, вказані в специфікації, а покупець зобов`язаний прийняти вказані товари та сплатити за них згідно виставлених постачальником рахунків (а.с. 118).
Згідно додатків № 3 до Договору № 09 від 14.07.2020 від 10.06.2022 постачальник здійснює поставку покупцю товару: Теплообмінник "ТЕПЛО-ПОЛІС" загальною вартістю  331 998 грн (а.с. 121) та Теплообмінник "ТЕПЛО-ПОЛІС" загальною вартістю  828 000 грн (а.с. 99).
На виконання умов вказаного договору ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" виставило на адресу  ПАТ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» рахунок на оплату № 39 від 10.06.2022 року на загальну суму 828 000 грн (а.с. 100) та рахунок на оплату № 40 від 10.06.2022 року на загальну суму 331 998 грн (а.с. 112).
Відповідно до платіжного доручення від 10.06.2022 ПАТ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» сплатило на рахунок ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" передоплату 70% за договором № 09 від 14.07.2020  по рахунку № 40 від 10.06.2022 - 568 940, 40 грн (а.с. 102).
Згідно з платіжним дорученням від 10.06.2022 ПАТ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» сплатило на рахунок ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" передоплату 70% за договором № 09 від 14.07.2020  по рахунку № 39 від 10.06.2022 - 221 911, 20 грн (а.с. 123).
30.06.2022 Позивачем було подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 03 від 10.06.2022, яка в ЄРПН була зареєстрована під № 9103582124 на загальну суму 568 940, 40 грн (а.с. 70) та податкову накладну  № 4 від 10.06.2022, квитанція від 30.06.2022 під № 9103539857 на  загальну суму 221 911, 20 грн.
Позивачем 30.06.2022 отримано квитанції про зупинення реєстрації ПН №3 та ПН № 4 від 10.06.2022, в яких зазначено:« Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8419, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються ( виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 71). 
28.02.2023  ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД"  надало пояснення щодо реєстрації податкової накладної  №3 від 10.06.2022, до яких долучило пакет документів на підтвердження здійснення господарської операції (а.с. 91) та пояснення щодо реєстрації податкової накладної  №4 від 10.06.2022, до яких долучило пакет документів на підтвердження здійснення господарської операції (а.с. 113).
06.03.2023  Комісією з реєстрації РН/РК ГУ ДПС у Харківській області прийняті рішення № 8379088/38877535 про відмову реєстрації податкової накладної  №3 від 10.06.2022 (а.с. 69) та № 8379091/38877535 про відмову реєстрації податкової накладної  №4 від 10.06.2022 (а.с. 108).
Підставою для відмови у реєстрації ПН зазначено: ненадання платником податку документів. Додатково зазначено: відсутні договори, первинні документи, банківські виписки.
Крім того, 10.02.2022 позивачем було складено та надано Покупцю - ТОВ «Пивоварня «ОПІЛЛЯ», рахунок на оплату № 20 від 10.02.2022 на товар: Теплообмінник "ТЕПЛО- ПОЛІС" ТП 10Н-117-21-15  на суму 230 052 грн. (а.с. 61).
Відповідно до платіжного доручення № 4318 від 10.02.2022 ПАТ "ПИВОВАРНЯ "ОПІЛЛЯ" сплатило на рахунок ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" оплату за рахунком  № 20 від 10.02.2022  за товар теплообмінник  у сумі  230 052 грн (а.с. 62).
Видатковою накладною №33 від 21.06.2022 підтверджується отримання ТОВ «Пивоварня «ОПІЛЛЯ» теплообмінника  "ТЕПЛО- ПОЛІС" ТП 10Н-117-21-15  вартістю 230 052 грн (а.с. 63).
30.06.2022 Позивачем було подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 9 від 10.02.2022 року, квитанція № 9103534171 на загальну суму 230 052 грн (а.с. 55).
Позивачем 30.06.2022 отримано квитанцію про зупинення реєстрації ПН №9 від 10.02.2022, в якій зазначено:« Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8419, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються ( виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 56). 
28.02.2023 ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД"  надало пояснення щодо реєстрації податкової накладної  №9 від 10.02.2022, до яких долучило пакет документів на підтвердження здійснення господарської операції (а.с. 51).
06.03.2023  Комісією з реєстрації РН/РК ГУ ДПС у Харківській області прийнято рішення № 8379090/38877535 про відмову реєстрації податкової накладної  №9 від 10.02.2022 (а.с. 54).
Підставою для відмови у реєстрації ПН зазначено: ненадання платником податку документів. Додатково зазначено: відсутні договори, первинні документи, банківські виписки.
Крім того, на виконання договору позивачем складено та надано Покупцю - ТОВ «ТЕХПРОМСЕРВІС ЛТД», рахунок на оплату № 6 від 20.01.2022 на товар: Теплообмінник ширококанальний "ТЕПЛО-ПОЛІС" ТПШ 5Д-312 у кількості 1 од. на суму 585 396 грн (а.с. 133).
Відповідно до платіжного доручення № 186 від 28.01.2022 ТОВ «ТЕХПРОМСЕРВІС ЛТД» сплатило на рахунок ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" часткову оплату за рахунком  № 6 від 20.01.2022  за товар теплообмінник  у сумі  292 698 грн (а.с. 62).
11.02.2022 Позивачем було подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 9 від 28.01.2022 року, квитанція № 9025253737 на загальну суму 292 698 грн (а.с. 125).
Видатковою накладною №29 від 02.06.2022 підтверджується отримання ТОВ «ТЕХПРОМСЕРВІС ЛТД»  теплообмінника  "ТЕПЛО- ПОЛІС"  ТПШ 5Д-312 вартістю 585 396 грн (а.с. 137).
Позивачем 11.02.2022 отримано квитанцію про зупинення реєстрації ПН №9 від 28.01.2022, в якій зазначено:« Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8419, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються ( виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 126). 
28.02.2023 ТОВ  "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД"  надало пояснення щодо реєстрації податкової накладної  №9 від 28.01.2022, до яких долучило пакет документів на підтвердження здійснення господарської операції (а.с. 128). 
20.03.2023  Комісією з реєстрації РН/РК ГУ ДПС у Харківській області прийнято рішення № 8452207/38877535 про відмову реєстрації податкової накладної  №9 від 28.01.2022 (а.с. 65).
Підставою для відмови у реєстрації ПН зазначено: ненадання/часткове надання  платником податку додаткових письмових документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН.
Позивач, вважаючи протиправними  рішення Комісії з реєстрації РН/РК ГУ ДПС у Харківській області № 8379089/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 1 від 06.05.2022; № 8379088/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 3 від 10.06.2022; № 8379091/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 4 від 10.06.2022; № 8379090/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 9 від 10.02.2022; № 8452207/38877535 щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 9 від 28.01.2022, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає таке.
Колегія суддів зазначає, що ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
За змістом п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом - Порядок № 1246).
Зокрема, п. 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкових накладних або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165 (далі за текстом - Порядок № 1165).
За визначенням п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до п.п. 3-5 Порядку № 1165 податкова накладна, яка не відповідає критеріям (ознакам) безумовної реєстрації, підлягає перевірці на предмет ризиковості господарських операцій в аспекті наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку.
Згідно з п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
В силу приписів п. 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у випадку прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та включенням його до відповідного переліку, реєстрація всіх надісланих ним податкових накладних буде зупинена.
Пунктом 11 Порядку № 1165 регламентовано, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік інформації, обов`язкової для фіксації у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.
За визначенням п. 6 Порядку № 1165 документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку або критеріям ризиковості операцій, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Аналогічний перелік документів визначено пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі по тексту Порядок № 520, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
У постановах від 03.06.2021р. по справі № 822/2095/18, від 24.06.2021 р. по справі № 140/2034/19 Верховний Суд вказав, що первинним об`єктом судового дослідження у справі, предметом якої є визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є обставини, за яких відповідач вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкової накладної та приймав рішення про відмову у її реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.
З огляду на зазначене, враховуючи правові висновки Верховного Суду, в межах предмету розгляду цієї адміністративної справи, суд апеляційної інстанції надає оцінку як правомірності дій податкового органу по зупиненню реєстрації податкової накладної та наявності підстав для витребування від позивача пояснень (додаткових пояснень) та копій документів, так і законності та обґрунтованості прийнятого Комісією рішення про відмову в її реєстрації.
Так, дослідивши зміст квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, судом встановлено, що конкретного переліку документів, які, на думку податкового органу, є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та які позивач мав надати, квитанції не містять.
Вживання податковим органом загального посилання на пункт 1 Критеріїв здійснення операцій, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Верховний Суд у справах № 640/11321/20, № 320/3484/21 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
У постанові від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд».
За загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
У постанові від 20.04.2023 у справі № 380/4746/22 Верховний Суд дійшов висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли рішення породжує для особи несприятливі наслідки.
Згідно з висновком Верховного Суду принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Верховний Суд у постанові від 20.04.2023 р. також зазначив, що висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Так, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали врахування таблиці даних платника податків, поданою платником податку, то відповідні обставини повинні бути чітко зазначені у рішенні.
Колегія суддів зазначає, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Судом встановлено, що у цій справі надіслані позивачу квитанції містили лише загальне посилання на наявність у нього права подати пояснення та копії документів без зазначення їх конкретного переліку.
Оскільки у тексті квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних не було точно зазначено, які саме документи вимагаються від платника податку, позивач діяв на власний розсуд і підготував пояснення щодо господарських операцій із копіями документів, керуючись нормами ПК України, Порядками № 520 та № 1165.
Так, ТОВ "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" 28.02.2023 року надіслало податковому органу в електронному пояснення щодо кожної з податкових накладних, в яких вказало підстави для складання спірних податкових накладних та надало необхідні документи, які підтверджують здійснення операцій по спірним податковим накладним.
Відповідно до п. 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Згідно з п. 10 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Положеннями пункту 9 Порядку № 520 (в редакції, чинній на момент винесення спірного рішення) контролюючому органу за результатами розгляду пояснень та документів, поданих платником на виконання вимог п. 5 Порядку № 520, надано право направити повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування.
Разом з цим, у даній справі, ГУ ДПС в Харківській області не скористалось таким правом та не направило ТОВ "ТЕПЛО-ПОЛІС ЛТД" повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
У постанові від 21 лютого 2023 року по справі № 2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.
Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі № 460/8040/20, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Також, суд апеляційної інстанції враховує, що спірні податкові накладні  №1 від 06.05.2022; № 3 від 10.06.2022; № 4 від 10.06.2022; № 9 від 10.02.2022; № 9 від 28.01.2022 сформовані за фактом отримання оплати товарів, що підтверджується: платіжним дорученням №Z20113063 від 06.05.2022  на загальну суму 135 695  (податкова накладна № 01 від 06.05.2022); платіжним дорученням від 10.06.2022 на загальну суму  - 568 940, 40 грн (податкова накладна № 3 від 10.06.2022); платіжним дорученням від 10.06.2022 на загальну суму  - 221 911, 20 грн (податкова накладна  № 4 від 10.06.2022); платіжним дорученням № 4318 від 10.02.2022  на загальну суму  230 052 грн (податкова накладна № 9 від 10.02.2022 ); платіжним дорученням № 186 від 28.01.2022 на суму  292 698 грн (податкова накладна № 9 від 28.01.2022), а отримання товару підтверджено видатковим  накладними, які надавались контролюючому органу.
Враховуючи те, що після отримання квитанцій підприємством позивача надані достатні документи, необхідні для розблокування поданих на реєстрацію податкових накладних, а в рішеннях про відмову в реєстрації не конкретизовано, відсутність яких саме документів перешкоджає прийняти рішення про реєстрацію податкових накладних, окрім тих, які були надані до податкового органу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у комісії були всі необхідні документи, складені з дотриманням законодавства, які достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №1 від 06.05.2022; № 3 від 10.06.2022; № 4 від 10.06.2022; № 9 від 10.02.2022; № 9 від 28.01.2022.
Враховуючи те, що первинні документи, складені за результатами господарських операцій позивача з контрагентами містили усі необхідні реквізити, передбачені частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в тому числі, дозволяли ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій, окремі недоліки у зведених бухгалтерських документах не могли бути підставою для невизнання господарських операцій, а тим більше, для відмови у реєстрації податкової накладної, складеної в ході їх здійснення.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Отже, доводи Комісії ГУ ДПС у Харківській області, покладені в обґрунтування спірних рішень, не ґрунтуються на вимогах законодавства та є безпідставними.
При цьому, суд зауважує, що перевірка реальності здійснення господарської операції за процедурою реєстрації податкової накладної у ЄРПН фактично є неможливою, адже платник податків не залучається до роботи комісії податкового органу з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а члени комісії не здійснюють вихід на підприємство з метою з`ясування фактичних обставин ведення платником податків господарської діяльності.
Колегія суддів зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі № 360/1776/19, від 21 травня 2019 року по справі № 0940/1240/18, від 03.06.2021 по справі № 2040/7098/18.
В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію спірних податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.
У постанові від 07.12.2022 по справі № 500/2237/20 Верховний Суд зазначив, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Верховний Суд у постанові від 01.02.2023 у справі 2240/2900/18 зазначив, що при вирішенні питання про реєстрацію податкових накладних адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.
Аналогічні висновки також містять постанова Верховного Суду від 19.07.2023 по справі № 420/7850/22.
Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість здійснених операцій, відсутність доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагента позивача, нікчемності або недійсності угод укладених позивачем з вказаним контрагентом або відсутності реального характеру цієї операції матеріали справи та на те, що необхідні документи в підтвердження фактичного здійснення господарської операції були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної.
Колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин, їх реальність тощо. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.
Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019 р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження № К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 р. по справі № 509/4156/15-а (адміністративне провадження № К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого рішення.
Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Верховним Судом у постанові від 07 травня 2020 року у справі № 300/183/19 викладено висновок щодо застосування норм статей 8, 9, 77, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якого предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, натомість відповідач має це спростовувати на підтвердження правильності свого рішення із наведенням обґрунтованих доводів, чому надані позивачем документи не були достатніми для реєстрації податкової накладної.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 р. у справі № 2040/7098/18, від 01.02.2023 р. у справі № 2240/2900/18, від 23.05.2023 р. у справі № 500/770/21.
Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.
Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних.
Головним управлінням ДПС у Харківській області у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації спірних податкових накладних, складених підприємством позивача, у ЄРПН.
Колегія суддів зауважує, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийнято на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
Суд зазначає, що сумніви контролюючого органу щодо здійсненої операції не можуть вирішуватися шляхом блокування податкових накладних.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач мав правові підстави для прийняття рішень про реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 06.05.2022; № 3 від 10.06.2022; № 4 від 10.06.2022; № 9 від 10.02.2022; № 9 від 28.01.2022, датами їх подання на реєстрацію, колегія суддів зазначає, що зазначена вимога є похідною та також підлягає задоволенню.
Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як установлено пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція – це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями – органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями – вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки – зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.
Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації спірних податкових накладних були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних  податкові накладні №1 від 06.05.2022; № 3 від 10.06.2022; № 4 від 10.06.2022; № 9 від 10.02.2022; № 9 від 28.01.2022, датою їх подання на реєстрацію.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023.
На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду, а відповідно і підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 по справі № 520/35294/23  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	З.Г. Подобайло    І.С. Чалий