ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1288/25 Справа № 204/3828/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 39 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Красвітної Т.П.,
при секретарі - Лопаковій А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на поховання спадкодавця, стягнення витрат БТІ та оформлення техпаспорту на квартиру, - 
В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач у справі є його рідним братом. Вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Оскільки відповідач ніякої грошової участі в підготовці поховання батька не приймав, у розумінні положень ч. 1 ст. 1232 ЦПК України, яка регламентує покладення на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, відповідач, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, таких витрат не поніс, зобов`язаний відшкодувати розумні витрати, які були ним понесені на поховання померлого у розмірі 17840 грн. 
       Згідно листа Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України 19 листопада 2003 року № 193 про «Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг» до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації під поховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та під поховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу. 
       Позивач зазначає, що за власні кошти поховав батька, оформив свідоцтво на поховання, сплатив послуги з кремації тіла та поховання урни з прахом померлого, відспівування померлого, придбав комплект одягу для померлого, сплатив послуги катафалку, оформлення документів, що у загальному розмірі складає 17840 грн. Відповідач жодної матеріальної допомоги на поховання батька не надав. Окрім цього, понесені витрати на оформлення технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у бюро технічної інвентаризації та на оплату послуг БТІ в сумі 2190 грн, що також є витратами, пов`язаними з похованням батька, на думку позивача. 
З урахуванням викладеного, просив стягнути з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат за оформлення технічного паспорту на вказану квартиру та понесені витрати на оплату послуг БТІ у частині 1/2 від загальної вартості понесених витрат у сумі 1095,00 грн; а також стягнути з ОСОБА_1 на свою користь в рахунок відшкодування витрат на поховання спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти у частині 1/2 від загальної вартості понесених витрат у сумі 8920,00 грн.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  витрати на поховання в частині 1/2 у розмірі 7450,00 грн. Вирішено питання судових витрат.
       Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для часткового задоволення позову та покладення на відповідача обов`язку відшкодування витрат на поховання батька у розмірі 1/2 частки у розумінні положень ст. 1232 ЦК України. Відмовляючи у задоволенні позову в іншій частині, суд першої інстанції вважав недоведеними та такими, що не стосуються поховання померлого, витрати позивача на оформлення спадщини, тобто, технічні документи на спадкову квартиру та отримання свідоцтва про спадщину.
        Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Шпака В.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а також на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами особисті витрати на поховання батька, тоді як єдиний документ, що знаходиться в матеріалах справи, тобто, накладна, виписана на ім`я його дружини, а не позивача у справі, щоб підтверджувало витрати на поховання батька саме позивачем. Разом з цим, зазначена накладна не підтверджує витрати позивача саме на поховання батька ОСОБА_3 , оскільки в ній не зазначено відомостей, яка особа відпускала визначений товар, на поховання кого саме такий товар відпускався, а також не зазначено, що такий товар було сплачено. Крім того, позивач не мав особисто витрачати свої кошти, адже в період смерті та поховання батька знаходився за кордоном. 
Позивач своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавав, та, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.
       Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Накладною на ім`я ОСОБА_4 , яка є жінкою позивача ОСОБА_2 , від 21 лютого 2023 року № 137 підтверджується понесення витрат на поховання на суму 14 900 грн.
       Крім того, для подальшого оформлення спадщини ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Ексклюзив в нерухомості» для виготовлення технічного паспорту за адресою АДРЕСА_1 на суму 1500,00 грн.
       З`ясовуючи характер спірних правовідносин, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач у справі також є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , а тому він також несе обов`язок відшкодування витрат на його поховання, у розмірі частки на підставі положень ст. 1232 ЦК України. При цьому, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що відповідач не має відшкодовувати витрати на оформлення спадщини після смерті батька, оскільки також є спадкоємцем, та ним самим будуть подані документи до нотаріуса для оформлення спадщини. Суд першої інстанції справедливо зазначив, що оформлення спадщини не можна вважати збитками у результаті порушення цивільного права та майнової шкодою, яка завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, як це передбачено положеннями ч. 1ст. 1166 ЦК України та ст. 22 ЦК України, на які посилається позивач у позові. 
       У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інте
       Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
       За статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
       Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
       До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
       Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).
       Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
       Відповідно до частини 1 статті 1232 ЦК України спадкоємці повинні відшкодовувати розумні витрати, які зазнав один з них, або інша особа на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.
       У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
       Згідно зі ст. 8 Закону України «Про поховання та похоронну справу», організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.
       За ст. 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу», надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та встановленими фактичними обставинами справи, та наголошує, що сторони є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, розмір у витратах на поховання батька сторін, повинен бути рівним часткам у спадщині, тобто, по 1/2 частині грошових коштів на поховання.
       В матеріалах справи наявна накладна №137 від 21 лютого 2023 року на суму витрат, пов`язаних з придбанням ритуальних речей та послуг для ритуальної процесії, у загальному розмірі 14900 грн., що відповідачем не було спростовано. 
Доводи апеляційної скарги про те, що така накладна складена на ім`я ОСОБА_4 , яка є дружиною позивача у справі, а також посилання на те, що відсутні відомості про особу, що відпускала товар, колегія суддів не може прийняти до уваги, адже в накладній є запис про особу, що відпускала товар, тобто, у графі “відпущено” значиться прізвище ОСОБА_5 та підпис такої особи, а перелік товарів є співмірним з потребами на поховання людини. Також колегія суддів не приймає до уваги твердження про те, що накладна виписана на ім`я дружини позивача, а не на особисто позивача, адже, в силу положень ст. 60, ч.2 ст. 61 СК України, грошові кошти подружжя є їх спільною сумісною власністю, а тому поховання батька чоловіка та витрати дружиною коштів зі спільного сімейного бюджету, є належним підтвердженням витрат позивача на поховання батька.
       Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
       Колегія суддів наголошує, що скаржником не зазначено жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були досліджені судом першої інстанції та чому не була надана правова оцінка. Такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для скаржника, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, а тому належить застосувати положення ст. 375 ЦПК України та рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна