Справа № 303/4405/14-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        05 грудня 2024 року м. Ужгород

        Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.
суддів Кожух О.А., Мацунич М.В.
з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  від імені та в інтересах якої діє адвокат Пітух Василь Іванович на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2014 року, у справі № 303/4405/14 (Головуючий: Монич В.О.), -

В С Т А Н О В И Л А: 

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд із позовом заявою про виселення ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачка ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом у строки та в порядку встановленим договором. Із метою забезпечення виконання зобов`язань між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки. 
Однак внаслідок неналежного виконання останньою взятих на себе зобов`язань – виникла сума боргу і банк звернувся в суд із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 травня 2009 року у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKH0GK00001466 від 17 січня 2006 року в розмірі 131 472 грн. 99 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 253,6 кв.м, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №159 від 17.01.2006 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Закритим акціонерним товариством комерційним банком “ПриватБанк” з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ЗАТ КБ “Приват Банку” всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на житловий будинок, всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житловий будинок протягом місяця з дня отримання цієї вимоги. 11 травня 2014 року відповідачу була направлена вимога від 30 квітня 2014 року про добровільне звільнення житлового будинку АДРЕСА_1 в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги.
Посилаючись на вказані обставини позивач просив виселити ОСОБА_1 та інших осіб які зареєстровані та проживають у житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 .
Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року позов ПАТ КБ “ПриватБанк” задоволено.
Виселено ОСОБА_1 та інших осіб які зареєстровані та проживають у житловому будинку розташованому за адресою : АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку “ПриватБанк” судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп..
Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Пітух В.І. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки судом при постановленні рішення не було з`ясовано чи придбаний предмет іпотеки повністю за кредитні кошти чи частково, так як 17 січня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П. відповідно до якого ОСОБА_1 придбала спірний житловий будинок з надвірними прибудовами за ціною 123 689 00 грн., які продавець одержав ще до підписання цього договору про що зазначено в п. 5 Договору купівлі – продажу жилого будинку від 17 січня 2006 року. Також судом не враховано, що у спірному житловому будинку на час розгляду справи проживали та були прописані ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (син), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (чоловік), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , які не залучалися до розгляду справи, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Пітух В.І., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника АТКБ “ПриватБанк” – Дурдинець Р.Ю., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Згідно кредитного договору від 17 січня 2006 року укладеного між ЗАТ КБ “ПриватБанк” та ОСОБА_1 , банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк до 16 січня 2026 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 159 860 00 грн. на наступні цілі: придбання квартири за адресою АДРЕСА_1 в сумі 132 500 грн., а також у розмірі 27360 грн. на сплату страхових платежів, у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору зі сплатою за користування кредитом відсотків 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,55% від суми наданого кредиту у розмірі 3% ( три відсотка) від суми кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту в розмірі 0 відповідно до п. 3.11 даного договору.
За договором купівлі- продажу від 17 січня 2006 року ОСОБА_2 , 1961 р.н. та ОСОБА_1 уклали даний договір, яким ОСОБА_2 продав житловий будинок з надвірними спорудами, а покупець – ОСОБА_1 купила житловий будинок з надвірними прибудовами в АДРЕСА_1 9а.с.107).
У забезпечення виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором між ЗАТ КБ “ПриватБанк” і ОСОБА_1 17.01.2006 р. було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно – житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
За цими укладеними між сторонами договорами вбачається, що спірний житловий будинок було придбано ОСОБА_1 саме у день оформлення кредиту – 17.01.2006 року і в п.1.1. кредитного договору №MKH0GK00001466 від 17.01.2006 року і в п.2 договору іпотеки від 17.01.2006 року зазначено, що такий кредит надається для купівлі житла в АДРЕСА_1 . Дані обставини спростовують твердження представника апелянта, що житловий будинок був придбаний не за рахунок кредиту. 
Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 травня 2009 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 253.60 кв.м. житловою площею 72.50 кв.м. який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ “ПриватБанк”.
Відповідно до положень статті 40 ч.ч. 1.2 Закону України “Про іпотеку” ( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей: виселення проводиться у порядку, встановленому законом: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
11 травня 2014 року ОСОБА_1 була направлена вимога від 30 квітня 2014 року про добровільне звільнення житлового будинку АДРЕСА_1 в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги.
За змістом статтей 3,9,40 Закону України “Про іпотеку” та ст.. 109 ЖК України особам, які виселяються із житлового будинку ( житлового приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягненням на предмет іпотеки, подається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбано не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Як виняток. Допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягненні на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення ( ч 2 ст. 109 ЖК України).
Таким чином, спірний житловий будинок придбаний відповідачкою ОСОБА_1 за рахунок кредиту то у цьому випадку виселення її допускається без надання іншого житла.
Разом з тим, при постановленні рішення про виселення інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку розташованому за адресою, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Куштановиця. 230 та рішення суду у цій частині підлягає скасуванню із відмовою у задоволенні заявлених позовних вимог відповідно до п.4 ч 3 ст. 376 ЦПК України.
Відповідно до ст.. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, яке виконується під час розгляду справи.
На час розгляду справи у спірному житловому будинку проживали та були прописані ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( син), ОСОБА_4 25.11.1986 р. ( син) , ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 .
Незалучення до участі у справах цих осіб, як співвідповідачів за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у позові через належний суб`єктивний склад ( п.4 ч 3 ст. 376 ЦПК України), а рішення суду у частині виселення ОСОБА_1 слід залишити без змін із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, судова колегія 

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Пітух Василь Іванович задовольнити частково. 
Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року у частині виселення інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 скасувати і у позові в цій частині ПАТ КБ “ПриватБанк” відмовити.
У решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 26 грудня 2024 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                      (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду                                                             Г.Г. Собослой