ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
04 березня 2025 року місто Київ 
Справа № 365/610/21
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7547/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Желепи О.В., суддів: Поливач Л.Д., Сушко Л.П.,
за участю секретаря судового засідання Рябошапки М. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 29 листопада 2024 року (ухвалено у складі судді Хижного Р.В., повний текст судового рішення складено 12 грудня 2024 року)
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азимут-5», Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Згурівська селищна рада Броварського району Київської області, ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити виправлення помилки в технічній документації із землеустрою
 
ВСТАНОВИВ 
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У 2021 році позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив:
1)  зобов`язати ТОВ «Азимут-5» виправити помилку в технічній документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 3221955100:03:006:0014, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві спільної власності; 
2) зобов`язати ТОВ «Азимут-5» виправити помилку в технічній документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,4578 га, кадастровий номер 3221955100:03:006:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві спільної власності.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є співвласником двох земельних ділянок у с. Згурівка Київської області: площею 0,15 га для будівництва житлового будинку та площею 0,4578 га для ведення особистого селянського господарства.
У 2016 році позивач замовив у ТОВ «Азимут-5» виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок, проте після отримання витягу з Державного земельного кадастру у 2019 році з`ясувалося, що відповідач допустив помилки при розробленні технічної документації. Виправити їх у добровільному порядку ТОВ «Азимут-5» відмовилося. 
Згурівська селищна рада підтвердила, що при розробці технічної документації були неправильно проведені заміри та допущено помилку в застосуванні системи координат, що призвело до розбіжностей у ширині земельних ділянок. 
Також позивач зазначав, що ТОВ «Азимут-5» підробило завдання на виконання робіт, не проводило обмірів ділянок і неправомірно змінило межі землеволодіння, що призвело до переходу 0,40 м землі до сусіда. Унаслідок цього межа, яка повинна бути прямою, у документації має ламану форму. 
На підставі зазначених обставин позивач просить суд зобов`язати ТОВ «Азимут-5» виправити допущені помилки в технічній документації із землеустрою щодо належних йому земельних ділянок.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Згурівський районний суд Київської області в задоволенні позову відмовив.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
 
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 10 січня 2025 року подав через Згурівський районний суд Київської області апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове.
 
Узагальненні доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
 
Апеляційна скарга обґрунтована незаконністю та необґрунтованістю судового рішення, ухваленим із порушенням норм матеріального права без дотримання норм процесуального права із неповним встановленням обставин справи та недоведеністю обставин, які суд визнав установленими.
Апелянт указує, що суд не дослідив укладений між сторонами договір у частині його правильності аби не порушувати права сторін, 
Наголошує, що суд не дослідив докази, надані позивачем, щодо помилок у каталозі координат поворотних точок земельних ділянок спеціалістом відповідача. Звертає увагу, що суд без спеціальних знань не вправі вирішити це питання, а для встановлення цих обставин необхідно проводити судову експертизу, половину вартості якої позивач був готовий оплатити, натомість відповідач на це не погодився, що свідчить про допущення ним помилок.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ТОВ «Азимут-5» та ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київської області кожен окремо проти апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити через безпідставність викладених у ній доводів, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання
 
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представник - адвокат Петенок В.І. та третя особа - ОСОБА_2 кожен окремо апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав, визначених у ній.
Представник відповідача ТОВ «Азимут-5» подав заяву про розгляд справи без участі відповідача, указав, що проти апеляційної  скарги заперечує, просить її відхилити з підстав необґрунтованості її вимог.
Відповідач ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та третя особа - Згурівська селищна рада Броварського району Київської області в судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином в порядку статті 128 ЦПК України шляхом доставлення судової повістки-повідомлення до електронного кабінету ЄСІТС.
У постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16 викладено позицію, що неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, а тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
З урахуванням викладеного, приписів ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом 
 
ОСОБА_3 згідно державного акту серії КВ від 12.05.1997 року належала на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,608 га, з яких для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для особистого підсобного господарства - 0,358 га, яка розташована по АДРЕСА_1 . У державному акті визначена конфігурація земельної ділянки (а.с. 53).
Після смерті ОСОБА_3 земельна ділянка загальною площею 0,608 га була успадкована ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в рівних частинах.
Згідно державного акту серії ЯА № 483396 від 25.07.2005 року ОСОБА_4 є співвласником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,4578 га, кадастровий номер 3221955100:03:006:0013. Іншим співвласником з часткою (50 %) є позивач ОСОБА_1 . Право власності позивача на земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.10.2020, номер запису про право власності: 38737651 (а.с. 7, 8).
Згідно державного акту серії ЯА № 483389 від 25.07.2005 року ОСОБА_4 є співвласником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221955100:03:006:0014. Іншим співвласником з часткою (50 %) є позивач ОСОБА_1 . Право власності позивача на земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.10.2020, номер запису про право власності: 38735611 (а.с. 9, 10).
ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 172). Після смерті ОСОБА_1 спадщину у встановленому законом порядку прийняла її племінниця ОСОБА_2 . До складу спадщини входять, зокрема частка земельних ділянок кадастровий номер 3221955100:03:006:0013 та кадастровий номер 3221955100:03:006:0014 (т. 3 а.с. 2-119).
26.12.2016 року між ОСОБА_1 (замовник) та ТОВ «Азимут-5» було укладено договір № 428-07 щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства, переданих у власність ОСОБА_1 (а.с. 14-16).
Між ОСОБА_1 (замовник) та ТОВ «Азимут-5» було укладено Договір № 134-07 від 26.12.2016 року про виготовлення технічної документації на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3221955100:01:005:0094 (т. 2 а.с. 52-58).
Позивачем було сплачено ТОВ «Азимут-5» за виготовлення проектів із землеустрою та виготовлення технічної документації із землеустрою 700,00 грн, 1800,00 грн та 1060,00 грн, що разом становить 3560,00 грн (а.с. 173).
Відповідно до листа ТОВ «Азимут-5» від 07.10.2017 року повідомлено, що проект із землеустрою виготовлено, проте встановити межові знаки в натурі (на місцевості) даної земельної ділянки не є можливим в зв`язку з тим, що Проект із землеустрою не пройшов затвердження Згурівською селищною радою.
ТОВ «Азимут-5» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (а.с.147-155).
В матеріалах справи наявна копія акту приймання-передачі межових знаків 2017 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 3221955100:01:005:0094, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0800 га, яка знаходиться у комунальній власності та передається у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства. Власник земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Власниками суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявленою Акт підписаний ОСОБА_1 , виконавцем робіт - ТОВ «Азимут-5» в особі ОСОБА_8, селищним головою ОСОБА_5 та власниками суміжних земельних ділянок ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 44).
Акти прийому-передачі межових знаків на зберігання від 03.04.2017 року, підписані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с. 50, 51).
Витягами з Державного земельного кадастру підтверджено реєстрацію земельних ділянок 3221955100:03:006:0013 та 3221955100:03:006:0014 в Державному земельному кадастрі. За ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності на частину цих зазначених земельних ділянок (а.с. 140-142, 143-145).
Витягом з Державного земельного кадастру підтверджено реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 3221955100:01:005:0094, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0800 га, та перебуває у комунальній власності (т. 2 а.с. 54-57).
Листом Згурівської селищної ради від 08.12.2020 року повідомлено, що при виготовленні державних акті ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були допущені помилки, а саме розміри межових ліній земельних ділянок не відповідають дійсності. Після чого при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок було виготовлено відповідну землевпорядну документацію, яка пройшла погодження та відповідає фактичному використанню земельних ділянок співвласниками без зміни площ. На даний час для зміни конфігурації земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , необхідно звернутись в проектну організацію для повторного виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, але при умові згоди на це ОСОБА_7 . Виходячи з даних публічної кадастрової карти України земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 3221955100:03:006:0014, кадастровий номер 3221955100:03:006:0013 та земельні ділянки за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер 3221955100:01:005:0055, кадастровий номер 3221955100:01:005:0054 в розділі ділянки з помилками геометрії. Зазначене підтверджується технічним звітом про передачу у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_7 , а також кадастровими планами земельних ділянок ОСОБА_1 (а.с. 78-82, 84-85).
Листом Згурівської селищної ради від 15.04.2021 року повідомлено, що дійсно, ширина цих земельних ділянок не співпадає з шириною земельної ділянки, зазначеною в державному акті Серії КВ від 17.05.1997 року на ім"я ОСОБА_3 , що переоформлений. У місцевому фонді документації із землеустрою зберігається технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства в межах смт Згурівка Згурівської селищної ради Згурівського району Київської області, розроблена ТОВ «Азимут-5» у 2017 році на підставі Договору № 428-07 від 2016 року. Згідно документів, що містяться в технічній документації із землеустрою відновлення меж земельних ділянок відбувалось в присутності ОСОБА_1 , та суміжного землевласника ОСОБА_2 . Ними підписані акти приймому-передачі межових знаків на зберігання від 03.04.2017 року. Державні акти серії ЯА № 483396 та серії ЯА № 483389 не скасовані та є чинними. Реєстрація земельних ділянок 3221955100:03:006:0013 та 3221955100:03:006:0014 в Державному земельному кадастрі відбулася відповідно до вимог Закону України «Про державний земельний кадастр». Згідно даних Державного земельного кадастру перетин цих земельних ділянок з іншими відсутній (а.с. 11-13).
Рішенням виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 30.11.2021 року № 417 затверджено Акт тимчасової комісії з розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 . Згідно Акту встановлено, що дійсно у державному акті КВ та переоформлених державних актах серії ЯА № 483396 та серії ЯА № 483389 ширина земельних ділянок не співпадає. У місцевому фонді документації із землеустрою, що встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства в межах смт Згурівка Згурівської селищної ради Згурівського району Київської області, розроблена ТОВ «Азимут-5» на підставі Договору № 428-07 від 2016 року. Згідно документів, що містяться в технічній документації із землеустрою відновлення меж земельних ділянок відбувалось в присутності ОСОБА_1 , та суміжного землевласника ОСОБА_2 . Ними підписані акти прийому-передачі межових знаків на зберігання від 03.04.2017 року. На час виїзду тимчасової комісії на місце ці межові знаки були відсутні. Ця обставина свідчить про необхідність винесенні меж земельних ділянок в натурі згідно координат поворотних точок, зазначених у документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки. Щодо, на думку ОСОБА_1 , незаконної забудови на ділянці сусіда ОСОБА_7 здійсненої у 1973 році, заявнику було роз`яснено про наявність у забудовника відповідної документації на вказані будівлі, що свідчить про законність їх будівництва. Комісією ОСОБА_1 рекомендовано укласти з проектною організацією договір на проведення землевпорядних робіт щодо відновлення меж земельних ділянок для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 3221955100:03:006:0014, площею 0,1500 га та для ведення особистого селянського господарства 3221955100:03:006:0013, площею 0,4578 га, що розташовані в АДРЕСА_1 та винесення меж в натурі згідно координат поворотних точок, зазначених у технічній документації. В подальшому земельні ділянки використовувати за цільовим призначенням та у спосіб при якому власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (а.с. 30-32, 56-58).
Згурівською селищною радою рекомендовано ОСОБА_1 у разі незгоди з висновком та рекомендацією комісії, вирішити спір у судовому порядку (а.с. 184).
Листами ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області підтверджено відсутність технічної документації, виготовленої ТОВ «Азимут-5» у місцевому фонді та про реєстрацію права власності на земельні ділянки (1/2) за ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 99-100, т. 3 а.с. 191, 212-213).
Згідно листа ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 22.08.2023 № С-1203/1-1766/6-23 відповідно до даних Державного земельного кадастру - Національної кадастрової системи, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3221955100:03:006:0014 перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр». За інформацією відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління в місцевому фонді документації із землеустрою Відділу технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 03.04.2017, ТОВ "Азимут-5", ОСОБА_8 , не виявлено. Згідно з відомостями Державного земельного кадастру - Національної кадастрової системи, зареєстровано речові права на земельну ділянку, де частка: - за ОСОБА_1 Згурівською селищною радою 15.10.2020; - за ОСОБА_2 Згурівською районною державною нотаріальною конторою 27.01.2018 (т. 3 а.с. 209-210).
Викопіюваннями з ортофотопланів с-ще Згурівка Броварського району Київської області (Схема № 1 та Схема № 2) встановлено розташування земельних ділянок згідно державних актів та згідно технічної документації. При розташуванні за державними актами вбачається перетин меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку із земельною ділянкою загального користувача (існуючою асфальтованою дорогою по АДРЕСА_1 ), а також господарські приміщення, що належать сусідньому землевласнику (т. 3 а.с. 221, 222).
Позивач звертався до правоохоронних органів щодо неправомірних, на його думку дій працівників ТОВ «Азимут-5» під час виготовлення технічної документації та інших питань. Перевіркою було встановлено, що в даному випадку вбачаються цивільно-правові правовідносини (а.с. 239-244, т. 3 а.с.228-230).
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 показали, що проживають за адресою АДРЕСА_2 та є сусідами позивача. Фактично спору про межі земельних ділянок з позивачем не має. Земельними ділянками в таких межах і конфігурації вони та позивач користуються вже багато років. Так, господарські будівлі, які нібито частково знаходяться на земельній ділянці позивача, побудовані ще у 1973 році, тобто до передачі земельних ділянок у власність. Вся необхідна документація на будівництво наявна.
Свідок ОСОБА_10 показала, що працювала на посаді начальник відділу земельних відносин та екологічних питань Згурівської селищної ради. Свідок була залучена до складу тимчасової комісії з розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 . При виїзді на місці комісією було встановлено, що дійсно у державному акті серїі КВ та переоформлених державних актах серії ЯА № 483396 та серії ЯА № 483389 ширина земельних ділянок не співпадає. Земельна ділянка для будівництва, визначена згідно державного акту серії КВ, перетинається із землями загального користування та накладається на господарські будівлі сусіднього землевласника. Комісією складено відповідний акт та ОСОБА_1 рекомендовано укласти з проектною організацією договір на проведення землевпорядних робіт щодо відновлення меж земельних ділянок для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства та винесення меж в натурі згідно координат поворотних точок, зазначених у технічній документації. Також рекомендовано в подальшому земельні ділянки використовувати за цільовим призначенням та у спосіб при якому власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше зручностей.
Свідок ОСОБА_11 показав, що працює на посаді спеціаліста-землевпорядника відділу земельних відносин та екологічних питань Згурівської селищної ради та також був у складі тимчасової комісії. В іншому надав суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_12 показав, що до 2019 року працював землевпорядником у Згурівській селищній раді. У 2017 році разом із тодішнім головою Згурівської селищної ради ОСОБА_5 був присутній за адресою проживання позивача при винесенні меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі були погоджені, позивач ОСОБА_1 та суміжні землевласники жодних претензій не мали.
 
Позиція суду апеляційної інстанції 
 
Заслухавши доповідь головуючого судді Желепи О.В., пояснення позивача, його представника та третьої особи, переглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Указаним вимогам рішення суду першої відповідає.
 
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із такого:
- Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області є неналежним відповідачем у справі, оскільки прав позивача не порушувало та в позовній заяві не висунуті позовні вимоги до такого відповідача;
- при виготовленні технічної документації та внесенні відомостей до Національної кадастрової системи, розміри земельних ділянок, вказані у державних актах серії ЯА № 483389 та серії АЯ № 483396 збережено, отже право власності позивача не порушено, спір про право відсутній;
- при виготовлені технічної документації щодо відновлення меж ТОВ «Азимут-5» були враховані розташування земельних ділянок сусідніх (суміжних) землевласників, а також розміщення на них будівель та споруд;
- позивач не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, не вказав конкретно, які саме помилки він просить виправити в технічній документації із землеустрою ТОВ «Азимут-5», позовні вимоги не уточнювалися, механізм виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог в цьому випадку не визначений.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вони є законними, обґрунтованими та відповідають встановленим обставинам справи з огляду на таке.
 
За приписами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17 та від 15 липня 2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
У кожній справі за змістом обґрунтування позову та наданих позивачем пояснень суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах сформульованих ним позовних вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц та від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Водночас позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Згідно з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року в справі № 560/3160/20 «ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Зазначений засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття».
Звертаючись із цим позовом позивач указував, що відповідач ТОВ «Азимут-5» неналежним чином виконало свої зобов`язанням за договором, чим порушило право позивача, що виявилося у невідповідності розмірів межових ліній земельних ділянок розташуванню земельних ділянок на місцевості.
Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що способом захисту свого порушеного права, позивач обрав «виправлення помилки в технічній документації із землеустрою» та «зобов`язання вчинити дій» (щодо такого виправлення). 
Разом із цим, конкретних та чітко сформульованих позовних вимог (щодо того яким чином підлягає виправленню стверджувана позивачем помилка, зокрема від яких конкретних точок до яких, у якому обсязі, на яку відстань та щодо якої площі тощо) у позовній заяві не міститься, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що  неможливо ухвалити рішення про внесення виправлень в технічну документацію, не зазначивши та не описавши, які виправлення необхідно зробити, тому,  що рішення суду буде фактично невиконуваним, що є неприпустимим.
Колегія суддів також звертає увагу позивача на те, що сам позивач розуміє ту обставину, що суд без спеціальних знань не може встановити наявність помилок у технічній документації та вирішити питання щодо характеру помилок та способу їх виправлення, а для встановлення цих обставин необхідно проводити судову експертизу.
Позивачу було роз`яснено наслідки не подання клопотання про призначення в даній справі судової експертизи.
Разом із цим, позивач помилково вважає, що половину вартості проведення такої експертизи мав би оплачувати відповідач ТОВ «Азимут-5». Оскільки така експертиза призначалася б за клопотанням позивача, відповідно до вимог ст. 135 ЦПК України витрати пов`язані із її проведенням мав би нести саме позивач, оскільки саме він зацікавлений у доведенні тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Колегія суддів зауважує, що у випадку задоволення позову, витрати пов`язані з оплатою вартості експертизи були б покладені на відповідача в порядку статей 139 та 141 ЦПК України, а відмова відповідача ТОВ «Азимут-5» оплачувати половину вартості експертизи не свідчить про обґрунтованість позову щодо допущення товариством помилок у технічній документації із землеустрою.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив укладений між сторонами договір у частині його правильності та належного виконання в частині не порушення прав його сторін, колегія суддів відхиляє як такі, що не спростовують вищенаведених висновків, щодо неможливості встановлення обставин, які мають правове значення для вирішення спору без отримання висновків спеціалістів чи експертів.
Із цих же підстав колегія суддів відхиляє інші доводи апеляційної скарги, що стосуються виконання відповідачем ТОВ «Азимут-5» договору щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок, зокрема щодо неналежного суб`єкта підписання актів про встановлення межових знаків та їх невидачі, невідповідності договору статті 28 ЗК України.
Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що він не заявляв позовних вимог про визнання такого договору недійсним з підстав, викладених ним в позові та апеляційній скарзі, а тому вказані обставини не можуть бути предметом дослідження та оцінки суду.
 
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19).
 
За встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.
 
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи по суті, а тому колегія суддів їх відхилила за безпідставністю як такі, що не є підставою для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Колегія суддів, встановила, що при вирішенні справи судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції. 
 
Судові витрати 
 
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат на стадії апеляційного провадження відповідно до статей 141, 382 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 259, 263, 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд 
 
ПОСТАНОВИВ 
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Згурівського районного суду Київської області від 29 листопада 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 13 березня 2025 року.
 
Головуючий                                                                                      О.В. Желепа
 
Судді:                                                                                                 Л.Д. Поливач
 
                                                                                                             Л.П. Сушко