Номер провадження: 33/813/123/25
Номер справи місцевого суду: 947/22519/24 
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 року                                                                                м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., 
за участю:
секретаря судових засідань – Тьосової Я.В.,
захисника – Назарова О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 650,60 грн. 
Згідно з оскарженою постановою, 07 липня 2024 року, о 08:00 год, в м.Одесі по вул.Дача Ковалевського, 39, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 730і» державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.2.9.а «Правил дорожнього руху України». Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням технічного приладу «Drager Alkotest 7510». Результат огляду виявився позитивний та склав 0,40‰ проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Вимоги скарги апелянт обґрунтовує наступними доводами:
1)матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом;
2)враховуючи міжнародні норми права результат огляду 0,40 проміле є допустимою нормою алкоголю в крові;
3) ОСОБА_1 не порушував Правила дорожнього руху, а отже у поліцейських були відсутні передбачені законом підстави для зупинки його транспортного засобу;
4)водій після проведення огляду не був відсторонений від керування транспортним засобом;
5)поліцейський не наділений повноваженнями проводити огляд на стан сп`яніння військовослужбовця, оскільки такі повноваження надані виключно військовослужбовцям Військової служби правопорядку;
Захисник ОСОБА_2  подав доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_1 , в яких просить:
1)з метою ідентифікації транспортного засобу, що рухався у зустрічному напрямку автомобілю патрульної поліції та особи, яка перебувала за його кермом, призначити судову комплексну відеопортретну експертизу, на вирішення якої постановити наступні питання: 
-особа якого полу, віку перебуває за кермом транспортного засобу, що рухається назустріч патрульному автомобілю?
-які характерні ризи обличчя цієї особи;
-чи перебуває на відеозаписі за кермом транспортного засобу, що рухається ОСОБА_1 .?
2)просить скасувати постанову та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Захисник зазначає, що відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджує викладених у ньому обставин, а саме не містить доказів керування особою транспортним засобом, або перебування особи за кермом автомобілю. Стверджує, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував та не рухався на ньому, коли до нього під`їхали поліцейські. Звертає увагу, що ОСОБА_1 хворіє з грудня 2023 року на хронічний гастродуоденіт і саме ця хвороба могла спричинити запах ацетону з його ротової порожнини і відповідно призвести до результату огляду 0,4 проміле. Також, на думку захисника, поліцейські навмисно схилили ОСОБА_1 до відмові від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. 
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.        
Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч.1 ст.130 цього Кодексу.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі – Інструкція).
Відповідно до п.7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП і на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , судом повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №814862, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого ОСОБА_1 , 07 липня 2024 року, о 08:00 год в м.Одесі по вул.Дача Ковалевського, 39, керував транспортним засобом «BMW 730і» державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням технічного приладу «Drager Alkotest 7510». Результат огляду виявився позитивний та склав 0,40 ‰ проміле (а.с.1).
Вказаний протокол на місці його складання власноруч підписаний ОСОБА_1 , чим фактично останній погодився з викладеними в протоколі обставинами стосовно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у протоколі не навів.
У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується Актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 був позитивним та склав 0,40 ‰ проміле (а.с.4).
Вказаний Акт також підписаний водієм ОСОБА_1 , а в графі «З результатом згоден», без будь-яких зауважень або заперечень. 
Відповідно до роздруківки алкотестеру «Drager» доданої до протоколу про адміністративне правопорушення огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 7510» прилад №ARBL 0314, результат якого виявився позитивним та склав 0,40 ‰ проміле.
З метою перевірки доводів апеляційної скарги та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом досліджені відеозаписи з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні правопорушення та відеозапис з відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі поліцейських.
На відеозаписі з реєстратору встановленому на службовому автомобілі поліцейських зафіксовано, як автомобіль «BMW 730і» державний номер НОМЕР_1 здійснює рух по вул. Дача Ковалевського в м.Одесі в напрямку вул.Довга, після чого поліцейські здійснили розворот та почали переслідувати автомобіль «BMW 730і», який через незначну відстань зупинився. 
На відеозаписі з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні протоколу зафіксовано, як поліцейський підійшов до зупиненого автомобілю «BMW 730і» державний номер НОМЕР_1 , де на водійському сидінні за кермом знаходився ОСОБА_1 , а інші особи в автомобілі відсутні. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе чемно, погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» та не оспорював той факт, що саме він керував належним йому автомобілем.
Зазначені обставини повністю спростовують версію сторони захистку про те, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
На відеозаписі також зафіксований факт проходження водієм ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Drager», результат якого виявився позитивним та склав 0,40 ‰ проміле, в той час як допустимий показник не має перевищувати 0,2‰ проміле.
У судовому засіданні апеляційного суду, після перегляду відеозапису події, захисник не наполягав на призначенні судової комплексної відеопортретної експертизи та не оспорював тієї обставини, що на відеозаписі зафіксований саме його підзахисний ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі один та під час спілкування з поліцейськими, не заперечував, що за обставин (день, час та місце) викладених в протоколі саме він керував автомобілем «BMW 730і» державний номер НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. 
Доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_1 не порушував Правила дорожнього руху, а отже у поліцейських не було передбачених законом підстав для зупинки його транспортного засобу, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). 
Статтею 31 Закону України «Про національну поліцію», серед превентивних заходів визначено, зокрема такий захід як зупинення транспортного засобу.
Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого було продовжено до теперішнього часу.
У зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану тимчасово можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини та громадянина, передбачені ст.ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також впроваджуватися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб.
Автомобіль «BMW 730і» державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 зареєстрований у Запорізькій області. 
На переконання апеляційного суду, в умовах правового режиму воєнного стану, поліцейські мали право зупинити автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який зареєстрований на території іншої області, з метою перевірки документів водія транспортного засобу, встановлення його особи, тощо.
Доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_1 після складання протоколу не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом також є неспроможними, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що після складання протоколу поліцейські запропонували ОСОБА_1 підвезти його, при цьому автомобіль «BMW 730і» державний номер НОМЕР_1 залишився припаркованим на узбіччі проїзної частини дороги. 
Доводи захисника стосовно того, що працівники поліції не наділені повноваженнями проводити огляд на стан сп`яніння військовослужбовця, оскільки такі повноваження надані виключно військовослужбовцям Військової служби правопорядку, апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.
Так, 18 січня 2023 року набув чинності Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду (затверджений постановою КМУ від 12 січня 2024 р. №32).
Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Водночас в даній справі, ОСОБА_1 фактично не виконував обов`язки військової служби та не перебував на території військової частини, а керував транспортним засобом, як цивільна особа, а отже поліцейські мали всі передбачені законом підстави проводити огляд такої особи на стан сп`яніння та складати відповідний протокол про адміністративне правопорушення.
Із дослідженого судом відеозапису не вбачається, що працівники поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 діяли неправомірно, перевищували свої повноваження, або порушили вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Не підтвердженими є посилання захисника і про те, що ОСОБА_1 хворіє з грудня 2023 року на хронічний гастродуоденіт і саме ця хвороба могла спричинити запах ацетону з його ротової порожнини і відповідно призвести до позитивного результату огляду, оскільки алкотестер «Drager Alcotest» є сертифікованим портативним приладом, який застосовується для швидкого і точного аналізу та виявлення саме вмісту алкоголю у видихуваному повітрі.
За наведених обставин апеляційний суд визнає наявні у справі докази належними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, які мали місце 07 липня 2024 року за участю водія ОСОБА_1 . 
Вищевказані докази, поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,   

постановив:
 
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду                                                                   Р.І. Котелевський