П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/9242/24	

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 у справі № 420/9242/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання противними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ 

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просила:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у поновленні виплати та нарахуванні пенсії з 01 вересня 2020 року на банківський рахунок;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 вересня 2020 року поновлення виплати та нарахування пенсії на банківський рахунок
В обґрунтування позовних вимог зазначено, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. З початку короновірусної пандемії виїхала за кордон. Проте, з 01 вересня 2020 року пенсійний орган припинив виплачувати їй пенсію. На відповідне звернення позивача з вимогою поновити виплату пенсії, Головне управління листом від 05 березня 2024 року за №7118-5363-В-02/8-1500/24 повідомило ОСОБА_1 про необхідність особистого звернення до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Вважаючи такі дії пенсійного органу такими, що порушують  конституційні права, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України, з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх передчасними з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вхід. №ЕС/15424/24 від 16.04.2024), наголошуючи, зокрема, що позивачка не дотрималась процедури особистого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України, передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд адміністративний рішенням від 28.08.2024 у справі № 420/9242/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягали у припиненні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , з 01 вересня 2020 року.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 вересня 2020 року поновлення виплату та нарахування пенсії ОСОБА_1 , на її банківський рахунок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не врахував, що позивачка не дотрималась процедури особистого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України, передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1;
- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.
Позивачка процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 11.07.1993 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2023 №1058- VI (далі – Закон №1058 - VI). 
Надалі АТ “Райффайзен Банк” повідомлено пенсійний орган, що позивачка не отримувала пенсію з поточного рахунку більш як один рік.
03.02.2020 Головним управлінням направлено позивачці рекомендований лист-запрошення для подачі нової заяви про виплату пенсії через банківську установу.
У зв`язку з тим, що нової заяви позивачем не було подано, пенсійний орган з 01.03.2020 виплату пенсії перевів через відділення поштового зв`язку №65074 АТ “Укрпошта”. Однак, відповідно до звіту відділу поштового зв`язку №65074 з березня 2020 року по серпень 2020 року пенсія ОСОБА_1 виплачена не була.
У подальшому, на підставі ст.49 Закону №1058 – VI виплата пенсії позивачці припинена, у зв`язку з її не отриманням.
03.08.2023, 20.02.2024 позивачка зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зі зверненнями з проханням надати роз`яснення з приводу припинення та поновлення пенсії.
У відповідь на вищевказані звернення пенсійним органом у листах за №22231-22653/В-02/8-1500/23, №7118-5363/В-02/8-1500/24, вказано, що у зв`язку тривалою невиплатою з 01.09.2020 виплату пенсії ОСОБА_1 припинено. Для поновлення виплати пенсії відповідно до вимог Порядку №22-1 необхідно особисто звернутись з відповідними документами до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру).
Вважаючи вказані дії пенсійного органу протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою. 
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.
Отже, суд вказав, що з вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що Управляння Пенсійного фонду має право припинити виплату пенсії особі виключно з підстав передбачених законом, про що приймає вмотивоване рішення.
Проте, суд означив, що жодного рішення стосовно припинення виплати пенсії позивачці пенсійним органом не приймалось, а надане до суду розпорядження не може вважатись вмотивованим рішенням, а отже припинення виплати пенсії позивачці відбулося не у спосіб, що встановлений ст.49 Закону №1058-ІV.
Враховуючи наведене, суд виснував, що позовна вимога про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у поновлені виплати та нарахуванні пенсії з 01 вересня 2020 року на банківський рахунок, з урахуванням п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягали у припиненні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , з 01 вересня 2020 року.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом №1058-IV.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Статтею 49 Закону №1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Як встановлено судом першої інстанції, 03.08.2023, 20.02.2024 позивачка зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зі зверненнями з проханням надати роз`яснення з приводу припинення та поновлення пенсії.
У відповідь на вищевказані звернення пенсійним органом у листах за №22231-22653/В-02/8-1500/23, №7118-5363/В-02/8-1500/24, вказано, що у зв`язку тривалою невиплатою з 01.09.2020 виплату пенсії ОСОБА_1 припинено. Для поновлення виплати пенсії відповідно до вимог Порядку №22-1 необхідно особисто звернутись з відповідними документами до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру).
Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.
Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що Управляння Пенсійного фонду має право припинити виплату пенсії особі виключно з підстав передбачених законом, про що приймає вмотивоване рішення. 
Матеріалами справи встановлено, що 28.08.2020 Управлінням з питань виплати пенсій Відділу з питань виплати пенсій №13 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області видано Розпорядження про зняття з виплати пенсії за віком з 01.09.2020 до з`ясування, у зв`язку з тривалою неоплатою ОСОБА_1 . 
Таким чином, рішення стосовно припинення виплати пенсії позивачці пенсійним органом не приймалось, а розпорядження, яке видане пенсійним органом не може вважатись вмотивованим рішенням, а отже припинення виплати пенсії позивачці відбулося не у спосіб, що встановлений ст.49 Закону №1058-ІV.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відтак, враховуючи все вищевикладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у поновлені виплати та нарахуванні пенсії з 01 вересня 2020 року на банківський рахунок 
За наведеного, на думку колегії суддів є правильними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх рішення.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 у справі № 420/9242/24 – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	С.Д. Домусчі    Г.В. Семенюк