Справа № 305/3072/24

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
   
17.02.2025                 м. Ужгород

        Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Слободін А.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2024 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. (сто сімдесят гривень).    
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Відповідно до постанови суду, -  ОСОБА_1 , 30 серпня 2024 року о 01 годині 40 хвилин, у с. Богдан, по вул. Шевченка, Рахівського району, Закарпатської області будучи пасажиром автомобіля, причетного до ДТП, під час оформлення адміністративного протоколу на водія, перешкоджаючи роботі по оформленню ДТП вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції під час виконання службових обов`язків, а саме, штовхав працівника поліції та чіплявся за однострій. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 185 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Слободін А.С. в інтересах  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судута закрити провадження за відсутності в діях події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права . Вказує на те, що висновки суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. На підставі наведеного, вважає, що працівниками поліції не доведено, а судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано встановлено наявність події і складу адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 передбаченого ст. 185 КУпАП, за наслідками чого судом прийнято необґрунтовану та незаконну постанову.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника – адвоката Слободіна А.С., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надходили.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
       За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
       Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
       На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.
       Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, сторона захисту, крім іншого, зазначає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
       Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
       Відповідно до визначення, яке міститься в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду № 12 (v0012700-97) від 03.12.97) злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
       Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за ст. 185 КУпАП необхідні дві складові: законне розпорядження або вимога працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків та злісна непокора порушника.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544905 від 30.08.2024, гр. ОСОБА_1 , 30.08.2024 року о 01 год. 40 хв., у с. Богдан, по вул. Шевченка, Рахівського району, Закарпатської області, вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції, а саме відмовився залишати місце вчинення адміністративного правопорушення, при цьому штовхав працівника поліції та чіплявся за однострій, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 185 КУпАП.
        Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог ст. 185 КУпАП підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 544905; протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №183412 від 30.08.2024; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння за № 283 від 30.08.2024 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; рапортом старшого інспектора-чергового Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області Томашука М.М. від 27.08.2024; ксерокопією посвідчення водія громадянина України ОСОБА_1 та DVD-диском, з якого вбачається, що особа, як встановлено під час розгляду матеріалів ОСОБА_1 , вчиняє злісну непокору працівнику поліції - вчиняв штовханину, під час якої долонею наніс удар в обличчя поліцейського.
       Протокол серії ВАД № 544905 складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, підписаний особою, яка його склала, а ОСОБА_1 від підпису протоколу відмовився.
       В свою чергу, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського.
       Так, з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліцейського тримати дистанцію не виконує їх, та почав вчиняти штовханину під час якої долонею наніс удар в обличчя поліцейського
       Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога працівників поліції була законною та ґрунтується на положеннях п. 3 ст. 23 та п. 5 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», відтак ОСОБА_1 був зобов`язаний її виконати, однак останній знехтував цим, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.
       Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, які повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність винуватості ОСОБА_1 та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є безпідставними.
       Будь-якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
       Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди апелянта з постановою суду першої інстанції та спрямовані на уникнення правопорушником покарання за скоєне ним правопорушення.
       Крім того, доводи, які зазначені в апеляційній скарзі були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким суд дав правильну та неупереджену оцінку і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність постановленого судового рішення.
       Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
       Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
       Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст. 185 КУпАП.
       Враховуючи те, що постанова судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності постановлена з додержанням вимог закону на підставі наданих суду доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, і доводи апеляційної скарги законності постанови не спростовують, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, а постанову суду – без змін.
       Керуючись ст.ст.283,294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Слободіна А.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

        
Суддя Т.Ю. Бисага