Головуючий у суді першої інстанції: Шапутько С. В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
справа № 757/22011/24-п
 провадження №33/824/5741/2024
26 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 
 
розглянувши адміністративну справу відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.
Згідно із постановою судді, 28.04.2024 о 02 год. 24 хв., в м. Києві, по вул. Архітектора Городецького, 1-3/11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння , а саме: запах алкоголю з порожнини роту, зміна забарвлення шкіри обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився на місці, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що  факт керування ОСОБА_1   транспортним засобом не доведено, наявні докази в матеріалах справи не підтверджують факт порушення  ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Незважаючи на вимогу ОСОБА_1 про проведення огляду в присутності свідків, свідки працівниками поліції не були  запрошені. Відсутність свідків під час огляду ставить під сумнів об'єктивність результатів огляду.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заслухавши пояснення  ОСОБА_3 , яка була опитана за клопотанням ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в  ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284КУпАП, оскільки в ній наведені докази,на яких ґрунтується висновокпро вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення.
Приймаючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що  досліджені в їх сукупності матеріали провадження беззаперечно вказують на те, що саме ОСОБА_1 28.04.2024 о 2 год.24 хв. в м.Києві, по вул.Архітектора Городецького, 1-3/11, перебував за кермом транспортного засобуVolkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , керував ним та в подальшому на законну вимогу патрульних, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Факт керування  ОСОБА_4 транспортним засобом підтверджується  постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме порушення останнім ч.1 ст.126 КУпАП. В постанові  зазначено,що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом,  не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортрним засобом відповідної категорії.  Така постанова ОСОБА_1 не оскаржена.
Відеозаписивідеозаписи з нагрудних камер поліцейських та з системи «Безпечне місце», які були досліджені судом, є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_3 , будучи опитаною в судовому засідання за клопотанням ОСОБА_1 , пояснила, що  вона в ту ніч спілкувалася з ОСОБА_1 , який знаходився на вул.Хрещатик в автомобілі, вона пропонувала викликати поліцію для супроводження  останнього додому, а потім сама викликала поліцію, чула розмову ОСОБА_1 з працівниками поліції, які відмовили у супроводі.
Проте, суд ставиться до пояснень ОСОБА_3 критично, оскільки по-перше, вона знайома ОСОБА_1 , по-друге,  свідок вела розмову з ОСОБА_1 лише по телефону і не була свідком подій, які відбувалися 28 квітня 2024 року о 2 год.24 хв. в м.Києві по вул.Архітектора Городецького, 1-3/11, коли ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що  працівниками поліції був порушений порядок проведення  огляду на стан сп'яніння, оскільки не були запрошені свідки, про які просив ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки чинне нормативно-правове регулювання не вимагає залучення патрульними двох свідків для дотримання вимог законності  при проходженні особою огляду на стан алкогольного сп`яніння, у разі якщо здійснюється відеофіксація вказаної процедури. У даному випадку відеофіксація здійснювалася безперервно з моменту прибуття патрульних на вул.Архітектора Городецького, 1-3/11 до зачитування тексту протоколу про адміністративне правопорушення.
Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що працівниками поліції не було дотримано положень нормативно-правових актів щодо оформлення матеріалів є безпідставними.
Під час розгляду справи не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та Конституції України. Таку позицію  ОСОБА_1 суд розцінює як можливість в будь-який спосіб піддати сумніву дії працівників поліції, проте на переконання апеляційного суду такі порушення не можуть бути констатовані за їх відсутності. Дії працівників поліції щодо складання протоколу є такими, що відповідають чинному законодавству та підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, суд першої інстанції, проаналізувавши усі докази у справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п.2.5 ПДР України, дійшов правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.  Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 рокупро притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП -  залишити без змін.      
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя:                                                                          О.І. Шкоріна