ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/181/25 Справа № 209/5564/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юрченко  Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 січня 2025 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника — Бразалук С.С.(в режимі відеоконференції), переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 31 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Районним судом встановлено, що 18.07.2024 року о 23:55 год. водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9-а ПДР України, керував автомобілем Hyundai Getz, номерний знак  НОМЕР_1 , в м. Кам`янське, бул. Героїв, 40, в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за допомогою приладу Alkotest Drager № 0654 на місці зупинки зі згоди водія, результат 1,67% проміле, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю складу правопорушення, оскільки зазначено неіснуюче місце правопорушення, а також справу розглянуто з порушенням правил підсудності. Також в протоколі зазначені не існуючі ознаки сп`яніння. При цьому, працівники поліції не повідомляли про порядок огляду, в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу “Драгер”, відсутні докази факту відсторонення від керування. Відеозапис також не може бути доказом, так як міг змінюватися або редагуватися, і не є оригіналом.
Також захисник просить поновити строк, так як копію постанови отримано лише 08 листопада 2024 року.
Захисник в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про поновлення строку, то апеляційний суд вважає, що термін пропущений з поважної причини, тому його слід поновити, а апеляційну скаргу розглянути по суті.
Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими. 
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; постановою про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП за керування автомобіля не маючи такого права; чеком приладу “Драгер” з результатом 1.67 % алкоголю; направленням; Актом огляду в якому зазначений результат; відеозаписом, яким підтверджується законність процедури проходження огляду.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги про порушення правил підсудності під час перегляду не знайшли свого підтвердження, оскільки як в протоколі, так і як встановив суд І інстанції, що місцем вчинення правопорушення є м. Кам`янське, бул. Героїв, 40. Дана адреса відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який розглянув справу.
Стосовно доводів про встановлення неіснуючих ознак сп`яніння, то вони безпідставні, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд та встановлення перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння. 
Відсутність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку приладу “Драгер” в даному випадку не є підставою для закриття справи, оскільки долучення таких документів до матеріалів справи не є обов`язковим, їх надання є необхідним коли водій прохає їх пред`явити працівників поліції, чого ОСОБА_1 не висловлював.
Порушення порядку проходження огляду під час перегляду теж не встановлено, так як ОСОБА_1 пройшов огляд і проти результату не заперечував.
Що стосується наявного в матеріалах справи відеозапису, то він є належним доказом в справі, який доповнює інші матеріали і не суперечить їм, на ньому зафіксована процедура проходження огляду, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП. 
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Поновити строку ОСОБА_1 на оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605грн. 60 коп. - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                        Р.В.Мудрецький