Справа № 465/10430/23                        Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-з/811/14/25         Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)

17 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
секретар Салата Я.І.
у відсутності учасників справи,
розглянувши в м. Львові заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кавецького Олега Ярославовича про ухвалення додаткового рішення у справі №465/10430/23 за апеляційною скаргою КНП «Стоматологічна поліклініка №4» на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 06 вересня 2024 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4», за участі третьої особи Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, -
в с т а н о в и в :

 позивач звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.
       Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 06 вересня 2024 року позов задоволено повністю.
              Визнано незаконним та скасовано наказ №259-к від 30 листопада 2023 року про звільнення ОСОБА_1 , на підставі п.4 ч. 1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з прогулами.
       Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» з 01 грудня 2023 року.
               Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 59 851 /п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одну/ гривню 77 копійок, відрахуванням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів і зборів.
               Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» на користь держави судовий збір в розмірі 3633 /три тисячі шістсот тридцять три/ гривні 60 копійок.
 Рішення оскаржив представник КНП «Стоматологічна поліклініка №4» Сивуляк Н.Б.
Постановою Львівського апеляційного суду від 20 січня 2025 року апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» залишено без задоволення. Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 06 вересня 2024 року залишено без змін.
24 січня 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Кавецького Олега Ярославовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.
Заява мотивована тим, що у  відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначив, що поніс витрати на правову допомогу, а детальний розрахунок та докази їх понесення буде поданий в подальшому. 
Зазначає, що між адвокатом Кавецьким О.Я. та позивачем ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги №16_10/24-ц. Відповідно до п.3.1 Договору розмір гонорару Адвоката визначається сторонами окремою додатковою угодою. Пунктом 1 Додаткової угоди від 16.10.2024 року до Договору №16_10/24-ц від 16.10.2024 року сторони домовились, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату винагороду(погодинний гонорар) із розрахунку 1200 грн. за одну годину роботи. Згідно з актом прийому - передачі виконаних робіт по Договору адвокатом було витрачено 7 год. роботи, а відтак розмір гонорару становить 8400 грн. 
Враховуючи наведене, просить стягнути з КНП «Стоматологічна поліклініка №4»на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 8400 грн.
Від адвоката Кавецького О.Я. надійшла заява про долучення квитанції про оплату витрат на правову допомогу та розгляд заяви без участі позивача та його представника.
Представник відповідача в судове засідання я не з`явився, що не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Кавецького О.Я. про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ст.380 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається в тому числі і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Як у суді першої інстанції так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.
Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Чинне цивільне роцесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс).
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
Встановлено, що правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 надавав адвокат Кавецький Олег Ярославович, що стверджується договором про надання правничої допомоги від 16.10.2024 року та ордером.
Відповідно до п.3.1 Договору розмір гонорару Адвоката визначається сторонами окремою додатковою угодою. Пунктом 1 Додаткової угоди від 16.10.2024 року до Договору №16_10/24-ц від 16.10.2024 року сторони домовились, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату винагороду(погодинний гонорар) із розрахунку 1200 грн. за одну годину роботи.
06 листопада 2024 року адвокат знайомився з матеріалами справи.
23 жовтня 2024 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
20 січня 2025 року адвокат брав участь у судовому засіданні,яке тривало 1 год. 
З долученого акту приймання - передачі наданих послуг відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги №20_01/25 від 20 січня 2025 року, вбачається, що адвокат витратив 7 год. роботи, а саме на консультацію клієнта-0,5 год., ознайомлення із матеріалами справи-1,5 год., складання відзиву на апеляційну скаргу - 2 год., участь у судовому засіданні Львівського апеляційного суду - 1,5 год., дослідження наданих позивачем документів-1 год., аналіз чинного законодавства та судової практики-0,5 год.
Також, адвокатом долучено квитанцію про оплату витрат на правову допомогу в розмірі 8400 грн. 
Колегія суддів надаючи оцінку обставинам обсягу фактично наданих послуг в суді апеляційної інстанції, враховуючи критерії складності даної справи, предмет судового розгляду та розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає розмір гонорару в 8400 грн. завищеним та таким, що підлягає зменшенню до 5000 грн.
Зокрема, суд звертає увагу, що дослідження наданих позивачем документів і ознайомлення з матеріалами справи є аналогічними діями. Крім цього, судове засідання в апеляційній інстанції тривало 1 год., що стверджується протоколом судового засідання. Також колегія суддів вважає, що аналіз чинного законодавства не є наданням послуги клієнту, оскільки входить до безпосередніх обов`язків адвоката. 
Враховуючи наведене, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Кавецького О.Я. про ухвалення додаткового рішення з питань розподілу судових витрат, підлягає частковому задоволенню - у розмірі 5000 грн., що на переконання колегії суддів відповідає критеріям розумності, виваженості, справедливості, а також така правнича допомога була необхідною, фактично надана і підтверджена належними доказами.
Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кавецького Олега Ярославовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4»(ЄДРПОУ 01984323) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 17 лютого 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк