УХВАЛА
 
21 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 372/1381/24
провадження № 61-11573св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, про поділ майна подружжя, визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року у складі колегії суддів: Оніщука М. І., Шебуєвої В. А., Кафідової О. В.,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу                    м. Києва Фесик М. О., у якому просила:
1. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати:
за позивачкою ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 3223186800:05:003:0068, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);
за відповідачем ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 3223186800:05:003:0068, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
2. Зняти арешт з земельної ділянки площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 :05:003:0068, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна, а саме земельної ділянки площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 3223186800:05:003:0068, цільове призначення якої: 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_2 .
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15 березня                      2024 року заяву задоволено. 
В порядку забезпечення позову зупинено реалізацію арештованого майна, а саме земельної ділянки площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3223186800:05:003:0068, цільове призначення: 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_2 на праві власності.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М. О. та особа, яка не брала участі у справі, -                          ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 ,звернулись до суду з апеляційною скаргою.
Постановою Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
12 серпня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 03 липня 2024 року, яку у подальшому уточнила.
 
В касаційній скарзі заявниця просить суд скасувати оскаржену постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
07 листопада 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу                        м. Києва Фесик Марія Олексіївна, про поділ майна подружжя, визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від     03 липня 2024 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 Є. В. Коротенко
 
                                                                                                          А. Ю. Зайцев
 
   М. Ю. Тітов