Справа № 163/1156/24  Провадження №33/802/183/25 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, – адвоката Кромського М.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік. 
Також стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він о 03:33 годині 07 травня 2024 року, керуючи автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , на 488 км автодороги М-07 в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі з доповненням захисник вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що не уповноваженою особою поліції на місці зупинки транспортного засобу не складались ні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні направлення. Крім того, у направлені вказана неіснуюча організаційно правова форма закладу охорони здоров`я. Вказує на те, що ОСОБА_3 зазначає свою посаду як інспектор, а згідно його посадової інструкції він є поліцейським. Зазначає, що у фабулі протоколу не зазначено від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 .. Просить постанову судді скасувати та закрити справу відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Кромського М.В., який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з приписів ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 699984, у якому вказано, що ОСОБА_1 о 03:33 годині 07 травня 2024 року керував автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , на 488 км автодороги М-07 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі (а.с.1-2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та його відмову від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с.4), рапортом поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Омелянюка Р.П. від 07 травня 2024 року, в якому поліцейський зазначив, що під час несення служби о 03:33 годині 07 травня 2024 року було виявлено автомобіль «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався під час дії комендантської години. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак на вимогу пройти огляд на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с.6), відеозаписами, з яких вбачається рух транспортного засобу, який не зупинився на вимогу поліцейського і вдався до втечі, що мало місце о 03:32 годині 07 травня 2024 року (а.с.9), а також іншими матеріалами справи.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07.05.2024 о 03:33 годині ОСОБА_1 , керував автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , на 488 км автодороги М-07, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Як вбачається з відеозапису, який знаходиться в матеріалах справи, поліцейські з увімкненими проблисковими маячками та звуковим сигналом наздоганяють транспортний засіб. Після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 о 03:37 годині 07 травня 2024 року відбувається розмова працівників поліції з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. Працівником поліції було виявлено та повідомлено ОСОБА_1 про ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі. ОСОБА_1 в цей час зазначав, що транспортним засобом не керував та відповідно не погоджувався на пропозицію працівника поліції щодо проходження відповідного огляду. Йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду та його обов`язок пройти огляд на вимогу поліцейського відповідно до п.2.5 ПДР. Було роз`яснено його права та обов`язки, запропоновано декілька разів пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що він ігнорував. Працівником поліції ОСОБА_1 було повідомлено, що його поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду (а.с.9).
Аналіз змісту відеозапису дає підстави прийти до висновку, що поліцейськими вірно розцінено дії ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, доводи апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння повністю спростовуються наявними відеозаписами в матеріалах справи та не беруться апеляційним судом до уваги.
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Щодо доводів захисника, що ОСОБА_1 не вживав у той день спиртних напоїв, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07 травня 2024 року у провину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.1), а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому вказані доводи апелянта не беруться апеляційним судом до уваги.
Більше того, п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що у даному випадку ОСОБА_1 відмовився виконувати, у зв`язку з чим і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 було безпричинно зупинено працівниками поліції, є безпідставними, оскільки вказана обставина ніяким чином не впливає на факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР. 
Також, апеляційний суд зазначає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Зазначені твердження сторони захисту ніяким чином не впливають на правильність висновку про відмову ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та на вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень норм чинного законодавства зі сторони поліцейських під час оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , які б слугували безумовними підставами для визнання доказів недопустимими, неналежними чи недостовірними.
Отже, твердження сторони захисну про те, що працівниками поліції порушено процедуру огляду визначення стану алкогольного сп`яніння є голослівними та на думку апеляційного суду, спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.
Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи складені не уповноваженою на це особою є безпідставними.
Апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що поліцейський це загальний термін, який використовується для позначення співробітника поліції, що займається забезпеченням громадського порядку, реагуванням на правопорушення та виконанням оперативних завдань на місцях. Це може бути базовий рівень служби, де співробітники виконують безпосередні патрульні функції.
Таким чином, інспектор поліції є поліцейським, тобто належить до складу поліції, але займає певну посаду або ранг із розширеними обов`язками. Окрім виконання стандартних патрульних завдань, інспектор відповідає за організацію роботи підлеглих, прийняття оперативних рішень у складних ситуаціях та адміністративну діяльність.
Згідно із ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції за … ст.130 КУпАП … .
Відповідно до п.1 розділу І Положення про управління патрульної поліції у Волинській області ДПП , затвердженого Наказом ДПП 18 березня 2016 року № 361 (у редакції наказу ДПП від 18 серпня 2022 року № 1130) УПП у Волинській області ДПП є територіальним (відокремленим) підрозділом ДПП та згідно із законодавством України реалізовує свої повноваження на території Волинської області.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали були оформлені уповноваженою законодавством України посадовою особою, яка реалізовувала свої повноваження на передбаченій їй території.
Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі. 
Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.
На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Твердження захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 через незалучення в даній справі прокурора, що в результаті призвело до перейняття судом функції підтримання обвинувачення є безпідставними, оскільки в даній категорії справ згідно положень КУпАП не передбачено участь прокурора. Також місцевий суд не збиралися з власної ініціативи докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, а задовольнялися клопотання захисника про витребування доказів та про допит свідків. Крім того, ОСОБА_1 не приймав участь в суді першої інстанції, а його права та інтереси захищав адвокат Кромський М.В.. Захисник під час судового розгляду заявляв клопотання (а.с.21, 29, 37), задавав питання свідкам, які допитувались, надав пояснення в даній справі, а тому порушення права на захист ОСОБА_1 в даній справі, апеляційний суд не вбачає. 
Посилання захисника про те, що підписи ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення є підробленими, апеляційний суд не бере до уваги, так як вони є голослівними. 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.05.2024 серії ААД №699984 убачається, що ОСОБА_1 даний протокол не підписував взагалі, оскільки у відповідних його графах зазначено, що «від підпису відмовився» (а.с.1). На протоколі міститься лише підпис поліцейського, який його склав (а.с.1).
Доводи сторони захисту про те, що оскільки направлення на огляд ОСОБА_1 датоване 08.05.2024, то воно було оформлене після складання протоколу про адміністративне правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на те. 
ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення ставиться у провину порушення вимог п.2.5 ПДР, тобто відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що підтверджується відеозаписом (а.с.9). Тому зазначення поліцейським в направленні дати 08.05.2024, а не 07.05.2024 жодним чином не спростовує факту відмови ОСОБА_1 виконати вимоги п.2.5 ПДР, який зафіксовано на відеозаписі, який долучений до протоколу та не може бути безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. 
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Кромського М.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 січня 2025 року щодо ОСОБА_1  – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                          В.П. Денісов