ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2025 року	Львів	Справа № 260/4859/24 пров. № А/857/25461/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року (судді Скраль Т.В., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Ужгород повний текст рішення складено 03.09.2024) у справі №260/4859/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними рішення, дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому просить визнати протиправними рішення та дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області щодо безпідставного віднесення ОСОБА_1 до категорії осіб, відзначеним державною преміями України та осіб, нагородженим орденом України, відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», тобто не за бойові заслуги, а не як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом (ветерану війни, який після проголошення незалежності України нагороджений орденом за особисту мужність (особистий внесок), виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України від 01 червня 2000 року №1767-III “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною”), а відтак невірного встановлення та виплати йому з 11.02.2020 року надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною, у розмірі 23%, замість у розмірі 34%, та з 01.07.2023 - у розмірі 35% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області здійснити з 11 лютого 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за особливі заслуги перед Україною до основної пенсії: за період з 11.02.2020 до 31.06.2023 включно у розмірі 34 % прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність – як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом; за період з 01.07.2023 і надалі у розмірі 35% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність – як ветерану війни, який після проголошення незалежності України нагороджений орденом за особисту мужність (особистий внесок), виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” та відповідної графи Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною”, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 27.12.2017 №2054, з урахуванням раніше проведених виплат та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року задоволено позов частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 111 від 21 травня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за особливі заслуги перед Україною до основної пенсії за період з 11 лютого 2020 року до 31 червня 2023 року включно у розмірі 34 % прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, а з 01 липня 2023 року у розмірі 35% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що на підставі документів про нагородження ОСОБА_1 орденом Богдана Хмельницького III ступеня серії ОК №038522, наявних у пенсійній справі позивача та на підставі заяви від 13.03.2020 р. позивачу було встановлено надбавку до пенсії по інвалідності, згідно п.6.ст.1 Закону України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” (в редакції закону на момент призначення) та у відповідності до Схеми №2054 в розмірі 23% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Відтак, вимога позивача віднести його до категорії осіб, зазначених у п.2 ст.1 3акону України №1767-ІІІ “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” (як ветеран війни, нагороджений за бойові дії орденом ...) не містить жодного правового обґрунтування та не підтверджується наявними в справі документами, а тому відповідачем правомірно призначено позивачу надбавку до пенсії за особливі заслуги перед Україною у встановленому розмірі відповідно до діючої на час призначення редакції Закону України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” №1767-ІІІ та Схеми № 2054. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Згідно статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до статті 311 КАС України призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що з 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 13 травня 2020 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
21 травня 2020 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 111 встановлено ОСОБА_1 з 13 травня 2020 року  пенсію за особливі заслуги перед Україною, як надбавку до пенсії за вислугу років згідно Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, відповідно до схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із Законом України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” у розмірі 23% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 260/3015/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років, на підставі п."а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ , з урахуванням наявності вислуги років у пільговому обчислені - 25 роки 05 місяців 05 днів, з 25.07.2022 р., та здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з урахуванням фактично сплачених сум.
02 листопада 2022 року на виконання рішення суду у справі № 260/3015/22 ОСОБА_1 з 25 липня 2022 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
16 липня 2024 року ГУ ПФУ в Закарпатській області листом № 0700-0202-8/45099 надано відповідь на запит позивача, в якій зазначають, що особам, відзначеним державною преміями України та особам, нагородженим орденом України встановлюється надбавка у розмірі 23% відповідно до Схеми №2054. Відтак, на підставі ордена Богдана Хмельницького ІІІ ступеня серії ОК №038522, наявного у пенсійній справі, встановлено надбавку у розмірі 23% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Згідно електронної пенсійної справи на підставі ордена Богдана Хмельницького ІІІ ступеня серії ОК №038522, наявного у пенсійній справі, виплачується надбавка до пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 23% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону з моменту призначення пенсії по інвалідності. Станом на 01.07.2024 року розмір надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною становить 543,03 грн (2361,00 х 23%), (а.с. 30).
Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду щодо захисту своїх прав.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок становлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров`я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною визначено Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 01.06.2000 № 1767-ІІІ (далі - Закон № 1767-ІІІ).
Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону № 1767-ІІІ пенсії за особливі заслуги перед Україною (далі - пенсії за особливі заслуги) встановлюються громадянам України: ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю "За відвагу" або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження.
Статтею 5 Закону № 1767-ІІІ (у редакції чинній до 01 липня 2023 року) визначено, що пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: від 35 до 40 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 1 і 8 статті 1 цього Закону; від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2-5 статті 1 цього Закону; від 20 до 25 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 6 і 7 статті 1 цього Закону.
Розмір надбавки визначається згідно із схемою визначення розмірів надбавок залежно від заслуг перед Україною, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. У разі якщо особа одночасно має право на надбавку з кількох підстав, передбачених статтею 1 цього Закону, встановлюється надбавка, що є більшою у максимальному розмірі.
Статтею 5 Закону № 1767-ІІІ (у редакції чинній з 01 липня 2023 року) визначено, що пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах: 4200 гривень - особам, зазначеним у пункті 7 статті 1 цього Закону; від 35 до 40 відсотків розміру прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, - особам, зазначеним у пунктах 1 і 6 статті 1 цього Закону; від 23 до 35 відсотків розміру прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, - особам, зазначеним у пунктах 2-5 статті 1 цього Закону.
Розмір надбавки особам, зазначеним у пунктах 1-6 статті 1 цього Закону, визначається згідно із схемою визначення розмірів надбавок залежно від заслуг перед Україною, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, а особам, зазначеним у пункті 7 статті 1 цього Закону, - відповідно до абзацу другого частини першої цієї статті. У разі якщо особа одночасно має право на надбавки з кількох підстав, передбачених статтею 1 цього Закону, встановлюється надбавка, що є більшою, у максимальному розмірі.
Пенсія за особливі заслуги встановлюється з дня звернення за встановленням пенсії або з дня набуття права на неї, якщо звернення за її встановленням відбулося не пізніше 12 місяців з дня набуття права. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами. Якщо заява про встановлення пенсії за особливі заслуги надсилається поштою і до неї додаються всі необхідні документи, днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви додані не всі необхідні документи, територіальний орган Пенсійного фонду України повідомляє заявникові, які документи мають бути подані додатково. Якщо такі документи будуть подані не пізніше трьох місяців з дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому або відправлення заяви про встановлення такої пенсії.
Відповідно до статті 2 Закон № 1767-ІІІ пенсії за особливі заслуги встановлюються територіальним органом Пенсійного фонду України.
Підстави з яких пенсіонер може бути позбавлений встановленої пенсії за особливі заслуги або її розмір перерахований визначені в статті 11 Закону № 1767-ІІІ, а саме: - у разі надходження до органів Пенсійного фонду України документально підтверджених відомостей про наявність у пенсіонера судимості за вчинення умисного кримінального правопорушення рішенням територіального органу Пенсійного фонду України такий пенсіонер позбавляється встановленої пенсії за особливі заслуги. - у разі виявлення помилкових чи неправдивих даних у документах, на підставі яких було встановлено пенсію за особливі заслуги, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України пенсіонер позбавляється встановленої пенсії за особливі заслуги або її розмір перераховується відповідно до цього Закону.
Наказом Міністерства соціальної політики України 27.12.2017 № 2054 затверджено Схему визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” (далі по тексту – Схема).
Відповідно до Схеми (у редакції до 01 липня 2023 року) ветерани війни, нагороджені за бойові дії: одним орденом; двома медалями "За відвагу"; двома медалями Ушакова; одноразові переможці Олімпійських, Паралімпійських ігор, Всесвітніх ігор глухих; багаторазові чемпіони світу; рекордсмени світу мають право на надбавку у розмірі 34%.
Відповідно до Схеми (у редакції з 01 липня 2023 року) ветерани війни, які після проголошення незалежності України нагороджені орденом за особисту мужність (особистий внесок), виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України; видатні спортсмени - дво- і багаторазові переможці Олімпійських та Паралімпійських ігор, Всесвітніх ігор глухих; космонавти, які здійснили політ у космос мають право на надбавку у розмірі 35%.
Відповідно до Схеми (у редакції до 01 липня 2023 року) особи, відзначені державними преміями України, колишніх Союзу РСР та Української РСР; особи, нагороджені орденом України або колишнього Союзу РСР; особи, яким до 01 січня 1992 року було встановлено персональні пенсії союзного значення мають право на надбавку у розмірі 23%.
Відповідно до Схеми (у редакції з 01 липня 2023 року) особи, відзначені державною преміями України; особи, нагороджені орденом України мають право на надбавку у розмірі 23%.
Указом Президента України від 30 січня 2004 року № 112/2004 затверджено Статут ордена Богдана Хмельницького, відповідно до якого орден Богдана Хмельницького встановлено для нагородження громадян України за особливі заслуги у захисті державного суверенітету, територіальної цілісності, у зміцненні обороноздатності та безпеки України (пункт 1).
Відповідно до пункту 2 вказаного Статуту, орден Богдана Хмельницького має три ступені: орден Богдана Хмельницького I ступеня, орден Богдана Хмельницького II ступеня, орден Богдана Хмельницького III ступеня. Вищим ступенем ордена є I ступінь. Нагородження орденом Богдана Хмельницького здійснюється послідовно, починаючи з III ступеня.
Згідно з пунктом 5 Статуту орденом Богдана Хмельницького III ступеня нагороджуються військовослужбовці та працівники Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та інші особи за бездоганне виконання військового та службового обов`язку, виявлену при цьому доблесть і честь.
Представлення до нагородження орденом Богдана Хмельницького та вручення цієї нагороди провадиться відповідно до Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого Указом Президента України від 19 лютого 2003 року № 138 (пункт 9 Статуту ордена Богдана Хмельницького).
Згідно з пунктом 2 Порядку представлення до нагородження та вручення державних нагород України, затвердженого указом Президента України від 19 лютого 2003 року N 138 (далі – Порядок, у редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин), подання про відзначення державними нагородами вносять Президентові України Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, Вищий господарський суд України, Генеральна прокуратура України, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, Комісія державних нагород та геральдики при Президентові України, а також Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим, які вносять спільне подання.
Органи, яким надано право вносити подання про відзначення державними нагородами, надсилають на ім`я Президента України подання і нагородний лист установленого зразка, затверджений Комісією державних нагород та геральдики при Президентові України. У нагородному листі зазначаються конкретні заслуги особи, що стали підставою для порушення клопотання про відзначення її державною нагородою, та проставляється печатка підприємства, установи, організації за місцем роботи особи (пункт 8 Порядку).
Відповідно до наданої позивачем копії нагородного листа для представлення до відзначення державною нагородою України, яким зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 за особисту мужність і героїзм, виявлені під час виконання військового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя гідний до нагородження державною нагородою України – орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня.
При цьому, відповідно до Закону України “Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях” (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях: 2) у зонах безпеки, прилеглих до району бойових дій діє особливий порядок, що передбачає надання органам сектору безпеки і оборони, іншим державним органам України спеціальних повноважень, необхідних для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Межі зон безпеки, прилеглих до району бойових дій, визначаються начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України за поданням Командувача об`єднаних сил.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 затверджено Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Згідно зі статтею 4 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Відповідно до частини 2 пунктів 4, 11 статті 7 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: - осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних: у районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 року, з 1 грудня 2014 року до 24 лютого 2022 року - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 року - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання. - військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 є ветераном війни та під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях у зоні проведення антитерористичної операції з 2014 року брав активну участь у бойових діях, про що свідчить нагородний лист та довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 29 липня 2019 року № 851, а тому відповідач неправомірно встановив надбавку до пенсії у розмірі у 23% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до статті 16 Закону № 1767-ІІІ рішення територіального органу Пенсійного фонду України може бути оскаржене відповідно до законодавства про звернення громадян.
Скарги на рішення щодо встановлення пенсії за особливі заслуги розглядаються в порядку, затвердженому правлінням Пенсійного фонду України для розгляду скарг щодо пенсійного забезпечення. У разі незгоди з рішенням Пенсійного фонду України, прийнятим за результатами розгляду скарги, скарга може бути подана до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, рішення якого є обов`язковим для виконання територіальним органом Пенсійного фонду України.
Рішення територіального органу Пенсійного фонду України може бути оскаржене також у судовому порядку.
Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що у межах пенсійної справи ОСОБА_1 наявне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 111 від 21 травня 2020 року яким встановлено ОСОБА_1 з 13 травня 2020 року пенсію за особливі заслуги перед Україною, як надбавку до пенсії за вислугу років згідно Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, відповідно до схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із Законом України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” у розмірі 23% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визнав протиправним та скасував рішення відповідача № 111 від 21 травня 2020 року щодо встановлення ОСОБА_1 надбавки до пенсії згідно із Законом України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” у розмірі 23% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до статті 5 Закону № 1767-ІІІ пенсія за особливі заслуги встановлюється з дня звернення за встановленням пенсії або з дня набуття права на неї, якщо звернення за її встановленням відбулося не пізніше 12 місяців з дня набуття права. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами. Якщо заява про встановлення пенсії за особливі заслуги надсилається поштою і до неї додаються всі необхідні документи, днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви додані не всі необхідні документи, територіальний орган Пенсійного фонду України повідомляє заявникові, які документи мають бути подані додатково. Якщо такі документи будуть подані не пізніше трьох місяців з дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому або відправлення заяви про встановлення такої пенсії.
Указом Президента України “Про відзначення державними нагородами України” 09 квітня 2015 року за № 213/2015 за особисту мужність і високий професіоналізм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі ОСОБА_1 нагороджено орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня. 
З 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з врахуванням надбавки до пенсії згідно із Законом України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” у розмірі 23% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.
З 13 травня 2020 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
21 травня 2020 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 111 встановлено ОСОБА_1 з 13 травня 2020 року  пенсію за особливі заслуги перед Україною, як надбавку до пенсії за вислугу років згідно Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, відповідно до схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із Законом України “Про пенсії за особливі заслуги перед Україною” у розмірі 23% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014 дійшов висновку, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого Протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У справах «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та 37943/06, рішення від 14.10.2010) та «Серков проти України» (заява №39766/05, рішення від 07.07.2011) Європейський суд з прав людини дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування; по-третє, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Отримання пенсії в належному розмірі є доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що з метою належного захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за особливі заслуги перед Україною до основної пенсії за період з 11 лютого 2020 року до 31 червня 2023 року включно у розмірі 34 % прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, а з 01 липня 2023 року у розмірі 35% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів зауважує, що оскільки судове рішення щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог позивачем не оскаржується, то згідно із положеннями частини 1 статті 293 КАС України воно не підлягає апеляційному перегляду.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстав для розподілу судових витрат підставі статті 139 КАС України немає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області – залишити без задоволення.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі №260/4859/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 31.01.2025