П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/17745/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.   
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
04 березня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2024 року позивач, - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови від 11.11.2024 ВП №73445954 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.01.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №560/12919/22 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.12.2021 та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV з урахуванням висновків суду.
28.11.2023 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №73445954 та зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду у спосіб та порядок встановлений виконавчим документом.
На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом 2200-0902-8/9835 від 29.01.2024 повідомило, що підстав для врахування при обчисленні розміру пенсії довідок про заробітну плату від 07.12.2021 №332 та №334 відсутня. До відповіді Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надано копію Рішення про відмову у переведенні перерахунку пенсії від 25.04.2023 за №221750002687.
Постановою від 04.04.2024 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за невиконання рішення суду у спосіб та порядку, визначеному виконавчим документом №560/12919/22, виданим 24 листопада 2023 року, наклав на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф у розмірі 5100,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі №560/7954/24, яке набрало законної сили, у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови від 04.04.2024 ВП №73445954 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. - відмовлено.
За змістом акту державного виконавця від 11.11.2024 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі №560/12919/22 не виконане.
Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.11.2024 виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі №560/12919/22.
Позивач, вважаючи постанову від 11.11.2024 ВП №73445954 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн протиправною, звернувся з позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі №560/7954/24 встановлена правомірність накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12919/22.
Разом з тим, в процесі судового розгляду будь-яких інших доказів виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12919/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області суду не надало.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що державний виконавець правомірно прийняв постанову про накладення на пенсійний орган штрафу в розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.
Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частинами 2 та 3 ст.14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон №1404-VІІІ.
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ).
Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
За умовами ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, вказаною нормою встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме не виконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 560/12919/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.12.2021 року та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV з урахуванням висновків суду.
28.11.2023 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №73445954 та зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду у спосіб та порядок встановлений виконавчим документом.
На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом 2200-0902-8/9835 від 29.01.2024 повідомило, що підстав для врахування при обчисленні розміру пенсії довідок про заробітну плату від 07.12.2021 №332 та №334 відсутня. До відповіді Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надано копію Рішення про відмову у переведенні перерахунку пенсії від 25.04.2023 за №221750002687.
Постановою від 04.04.2024 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за невиконання рішення суду у спосіб та порядку, визначеному виконавчим документом №560/12919/22, виданим 24 листопада 2023 року, наклав на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф у розмірі 5100,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі №560/7954/24, яке набрало законної сили, у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови від 04.04.2024 ВП №73445954 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. - відмовлено.
За змістом акту державного виконавця від 11.11.2024 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі №560/12919/22 не виконане.
Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.11.2024 виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі №560/12919/22.
Разом з цим, як встановлено з матеріалів справи на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом №2200-0902-8/9835 від 29.01.2024 та №2200-0902-8/10424 від 31.01.2024 повідомило, що підстав для врахування при обчисленні розміру пенсії довідок про заробітну плату від 07.12.2021 №332 та №334 відсутня. До відповіді Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надано копію Рішення про відмову у переведенні перерахунку пенсії від 25.04.2023 за №221750002687.
Законність видання ОСОБА_1 довідок №334 від 07.12.2021 та №332 від 07.12.2021 про заробітну плату за періоди з 1992 року по 2000 рік підрозділом Міністерства надзвичайних ситуацій Луганської народної республіки досліджувалася при вирішенні спору у справі №560/12919/22, а саме у рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023 , в якому суд зазначив наступне: 
"Суд звертає увагу, що видача довідок №334 від 07.12.2021 та №332 від 07.12.2021 про заробітну плату за періоди з 1992 року по 2000 рік підрозділом Міністерства надзвичайних ситуацій Луганської народної республіки не є підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із видачею вказаних довідок органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, оскільки протилежне позбавляє позивача права на його відновлення, яке він має згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009.
Суд зазначає, що вказаний у довідках період роботи позивача не охоплює період перебування Луганської області, як тимчасово окупованої території.
Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII (далі - Закон №1207) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року.
Відповідно до ч.1-3 Закону №1207, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Відповідно до ч.4 ст.9 Закону №1207, встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
Отже, враховуючи наведену вище норму, суд вважає що основним її завданням є зокрема, захист прав і свобод громадян України, в тому числі щодо забезпечення права на пенсію.
Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 30.12.2021 №221750002687 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.".
Отже, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі №560/12919/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення від 25.04.2023 №221750002687 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з тих самих підстав, за якими прийняте рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 30.12.2021 №221750002687 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .  А тому, твердження позивача про виконання в повному обсязі рішення суду від 09.01.2023 у справі №560/12919/22 є безпідставним.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі №560/12919/22 не виконане, при прийнятті рішення від 25.04.2023 №221750002687 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не врахувало висновків суду, викладених у рішенні суду від 09.01.2023 по справі №560/12919/22.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наведене свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 11.11.2024 про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн. за виконавчим провадженням №73445954.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.272, 328 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Смілянець Е. С.