ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ
АПЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2024 року                                                                                  
м. Чернівці
cправа № 722/495/24
провадження № 22-ц/822/975/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіної Н. Ю. 
суддів Височанської Н.К., Одинака О.О.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 
апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2024 року, головуючий у першій інстанції Суський О.І.
ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у березні 2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Зазначала, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Сокирянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Швець Р.В. від 14 жовтня 2010 року відкрито виконавче провадження №23900374 з виконання виконавчого листа №2-2038, виданого Сокирянським районним судом Чернівецької області 04 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилалася на істотне погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 та перебування дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на диспансерному обліку у сімейного лікаря з 19 березня 2011 року з приводу хронічного пієлонефриту, яка потребує проведення консультативних оглядів у лікаря-нефролога Чернівецької обласної дитячої лікарні та періодичного амбулаторного лікування.

Дохід ОСОБА_1 та аліменти не покривають фактичні витрати на лікування та належне матеріальне забезпечення дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що аліменти в розмірі всіх видів заробітку (доходу) будуть достатніми для належного і повноцінного утримання та виховання дитини.

Просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2010 року.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відкликати з Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) виконавчий лист, виданий Сокирянським районним судом Чернівецької області 04 жовтня 2010 року у справі №2-2038/2010.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків пожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 06 березня 2024 року, тобто з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги здійснення ОСОБА_2 утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відсутність заборгованості по сплаті аліментів, надання матеріальної допомоги для побутових потреб дитини.

Крім того, судом першої інстанції не ураховано перебування на утриманні ОСОБА_2 неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружини ОСОБА_6 , непрацездатних батька ОСОБА_7 , який є інвалідом ІІ групи, потребує постійного стороннього догляду, матері ОСОБА_8 , яка здійснює догляд за батьком, немає змоги працювати, непрацездатним батьків дружини, які проживають разом в одному будинку.

Також вказує, що ОСОБА_1 є здоровою та працездатною особою, інших дітей не має.
Посилається на те, що зміна розміру аліментів не відповідає засадам розумності і справедливості, створює додаткові труднощі матеріального характеру.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві  ОСОБА_1  просить апеляційну скаргу ОСОБА_2   залишити без задоволення.
Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2010 року, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 значно перевищують прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та є достатніми для забезпечення потреб дитини, її духовного та фізичного розвитку, кожен з батьків повинен нести витрати на утримання дитини.

Визначаючи розмір утримання, судом першої інстанції не прийнято до уваги твердження ОСОБА_2 про перебування на утриманні дружини, дитини, батьків та батьків дружини за відсутності доказів перерахування коштів, відомостей про доходи останніх.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно  ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Сокиряни Чернівецької області, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Сокирянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Швець Р.В. від 14 жовтня 2010 року відкрито виконавче провадження №23900374 з виконання виконавчого листа №2-2038, виданого Сокирянським районним судом Чернівецької області 04 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із довідкою Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального 
управління Міністерства юстиції від 17 січня 2024 року №295-36/1902 відсутня заборгованість зі сплати аліментів.
До матеріалів справи додано витяг з амбулаторної картки ОСОБА_1 комунального некомерційного підприємства «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької області» від 18 січня 2024 року №5, за якою ОСОБА_1 з грудня 2018 року по травень 2021 року систематично проходила обстеження щитоподібної залози, у червні 2021 року проведено операцію, перебувала на стаціонарному лікуванні у березні, квітні, серпні, жовтні 2022 року, у лютому квітні, вересні 2023 року, стан після тиреоїдектомії (01 червня 2021 року) з приводу багатовузлового зобу.
Відповідно до витягу з амбулаторної картки ОСОБА_3 комунального некомерційного підприємства «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької області» від 18 січня 2024 року №4 ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в сімейного лікаря з березня 2011 року з приводу хронічної хвороби нирок, хронічного пієлонефриту, перебувала на стаціонарному лікуванні, відвідує консультативні огляди у лікаря нефролога Чернівецької обласної дитячої лікарні та періодично потребує амбулаторного лікування.
За копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/000504462 від 16 січня 2024 року та витягу з реєстру територіальної громади № 2022/002377813 від 27 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі акту обстеження житлово-побутових умов № 157 від 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки відділу освіти Сокирянської міської ради №35/б від 18 січня 2024 року за період з 01 січня 2023 по 31 грудня 2023 загальний дохід (заробітна плата) ОСОБА_1 , яка займає посаду заступника директора в Сокирянський ліцей №1, склав 158375,53 грн.
На підставі копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 № 362556958 від 19 січня 2024 року відомості відсутні.
Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Вечір Телеком» №18/06/24-01 від 18 червня 2024 року за період з 01 грудня 2023 по 31 травня 2024 загальний дохід (заробітна плата) ОСОБА_2 , який займає посаду інженера з організації експлуатації та ремонту, склав 44495,24 грн., з яких 18135,32 утримано.
Встановлено, що шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрований 30 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області актовим записом №05. 
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).
Згідно копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Центру надання адміністративних послуг Сокирянської міської ради Чернівецької області від 18 червня 2024 року №330 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
До матеріалів справи долучено копії квитанцій про перерахування ОСОБА_2 коштів ОСОБА_3 в 2023 та 2024 роках.
Також до матеріалів справи додано квитанції на придбання ОСОБА_1 одягу для дитини. 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно із частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову
При цьому згідно зі  пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.
Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є зміна розміру аліментів.
Підставою позову, тобто обставинами, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги, зазначала істотне погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 та перебування неповнолітньої дитини ОСОБА_3 на диспансерному обліку у сімейного лікаря з 19 березня 2011 року з приводу хронічного пієлонефриту, не достатність доходу ОСОБА_1 та аліментів на покриття фактичних витрат на лікування та належне матеріальне забезпечення дитини.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання  обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного  і зміни матеріального стану. Однак,  зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3  від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. [ ] Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).
Аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 і ця судова практика є незмінною.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року N 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".
Така правова позиція була висловлена в постанові Верховного Суду касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17.
За вимогами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

У даній справі встановлено наявність двох підстав для зміни розміру аліментів: зміна стану здоров`я стягувача  ОСОБА_1 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не забезпечення утриманням фактичних витрат на лікування та належне матеріальне забезпечення дитини.
Однак, суд першої інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2010 року, не встановив обставин зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, з якими частиною 1 статті 192 СК України пов`язується зміна розміру аліментів.
Крім того, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів ураховано що аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 значно перевищують прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та є достатніми для забезпечення потреб дитини, її духовного та фізичного розвитку, кожен з батьків повинен нести витрати на утримання дитини, не прийнято до уваги твердження ОСОБА_2 про перебування на утриманні дружини, дитини, батьків та батьків дружини.
Верховний суд у постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 128/2206/21 (провадження № 61-5920св22) зазначив, що стан здоров`я дитини (пункт 1 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я дитини після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів.
Верховний Суд, враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень Конвенції про права дитини, Конституції України, СК України, ЦПК України, Закону України «Про охорону дитинства», надаючи відповідь на основне правове питання у розглядуваній справі, дійшов висновку, що погіршення стану здоров`я дитини може бути підставою для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів на її утримання, якщо внаслідок такого погіршення здоров`я раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини.
На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.  
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 червня 2023 року в справі №916/3027/21 зазначила, що «обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21)».
До матеріалів справи додано витяг з амбулаторної картки ОСОБА_1 комунального некомерційного підприємства «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької області» від 18 січня 2024 року №5, за якою ОСОБА_1 з грудня 2018 року по травень 2021 року систематично проходила обстеження щитоподібної залози, у червні 2021 року проведено операцію, перебувала на стаціонарному лікуванні у березні, квітні, серпні, жовтні 2022 року, у лютому квітні, вересні 2023 року, стан після тиреоїдектомії (01 червня 2021 року) з приводу багатовузлового зобу.
Відповідно до витягу з амбулаторної картки ОСОБА_3 комунального некомерційного підприємства «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької області» від 18 січня 2024 року №4 ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в сімейного лікаря з березня 2011 року з приводу хронічної хвороби нирок, хронічного пієлонефриту, перебувала на стаціонарному лікуванні, відвідує консультативні огляди у лікаря нефролога Чернівецької обласної дитячої лікарні та періодично потребує амбулаторного лікування.
Разом з тим у матеріалах справи відсутні відомості про перебіг захворювання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на хронічну хворобу нирок, хронічний пієлонефрит, частоту загострення та потреби лікування. 
Водночас ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, не вказувала на розмір періодичних витрат на утримання неповнолітньої дитини, пов`язаних із лікуванням.
У матеріалах прави відсутні докази, що внаслідок захворювання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на хронічну хворобу нирок, хронічний пієлонефрит у березні 2011 року раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини.
Отже, доводи ОСОБА_1 , що на даному етапі життя неповнолітньої дитини  ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1  визначення аліментів у розмірі   частини заробітку (доходу) платника аліментів  ОСОБА_2  щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини є необгрунтованими.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.
Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19).
З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів на порушення норм матеріального права.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У такому разі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2024 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України. 
Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2024 року скасувати.
У позові  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про зміну розміру аліментів відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 23 грудня 2024 року.

Головуючий  Н. Ю. Половінкіна
Судді:  Н. К. Височанська
О. О. Одинак