ПОСТАНОВА 
Іменем України

21 січня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 394/977/23
провадження № 22-ц/4809/127/25 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
секретар судового засідання Діманова Н. І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Друга Уманська державна нотаріальна контора,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2024 року та на додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2024 року у складі головуючого судді Запорожця О. М.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов і рішення суду першої інстанції.
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Друга Уманська державна нотаріальна контора, яким просила:
- Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з 04 серпня 2020 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
- Визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 728263635236), об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
- Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 728263635236).
В обгрунтування позовних вимог вказано, що 26 вересня 1992 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 26.09.1992, виданим відділом ЗАГС Новоархангельської райдержадміністрації Кіровоградської області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 26.11.2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області.
У 2020 році з метою оформлення документів для виїзду доньки ОСОБА_2 за кордон на постійне місце проживання (до Сполучених Штатів Америки), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 формально припинили шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 04.08.2020, виданим Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), але шлюбні відносини не припинили та продовжили проживати спільно однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали спільний побут, мали розподіл прав та обов`язків членів подружжя, до моменту смерті ОСОБА_4 .
При цьому, бажаного результату щодо виїзду доньки ОСОБА_2 до Сполучених Штатів Америки було досягнуто лише в 2022 році, після початку збройної агресії російської федерації проти України.
Разом з тим, за час спільного проживання позивачка та ОСОБА_4 постійно разом проводили дозвілля, їздили та літали за межі України на відпочинок, на вихідні та святкові дні їздили відпочивати на природі, їздили на риболовлю, їздили та ходили в гості до друзів, близьких та приймали гостей вдома. З виникненням епідемії COVID-19 відпочивати закордон не їздили, а в решті сімейне життя проходило як і раніше.
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_4 помер.
Лише після смерті чоловіка ОСОБА_4 , а саме 14 червня 2023 року позивачка змінила прізвище на дівоче - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія НОМЕР_4 від 14.06.2023, виданим Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Разом з тим, за час спільного проживання позивачка та ОСОБА_4 започаткували та вели спільно (до дня смерті ОСОБА_4 ) власну справу (займалися підприємництвом). 22 квітня 2005 року позивачка зареєструвалася як фізична особа-підприємець. В подальшому відкрили меблевий магазин, який працює і на даний час. Під час ведення власної справи ОСОБА_4 був відповідальним (займався) за доставку товару, інші організаційні питання пов`язані з розвезенням товару покупцям, а позивачка була відповідальна (займалася) за організацію роботи магазину, вела бухгалтерію, тощо.
З урахуванням викладеного, позивачка вважає, що є спадкоємицею за законом на майно померлого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та має право на частку майна набутого нею з ОСОБА_4 за спільні кошти за час спільного проживання сім`єю, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 728263635236).
З моменту одруження, з 26 вересня 1992 року по день смерті ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , сім`єю ОСОБА_1 було набуто у спільну сумісну власність подружжя рухоме та нерухоме майно, в тому числі:
- Земельна ділянка загальною площею 0,0118 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 3523655100:50:044:0004;
- Земельна ділянка загальною площею 0,0,2340 га, розташована за адресою: Кіровоградська область Новоархангельський район с. Солдатське, кадастровий номер 3523655100:55:000:0093;
- Земельна ділянка загальною площею 0,0100 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 3523655100:50:083:0015;
- Земельна ділянка загальною площею 0,0511 га, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 3523655100:50:100:0032;

- Земельна ділянка загальною площею 0,0396 га., розташована за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 3523655100:50:100:0033;
- Земельна ділянка загальною площею 0,3228 га, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер 7124386200:01:000:0363;
- Нежитлова будівля магазину та підвалу, загальною площею 485,41 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2649034035020);
- Будівля магазину та підвалу, загальною площею 94,77 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- Квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 728263635236):
- Квартира АДРЕСА_6 , загальною - площею 64,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15337382)
- Транспортний засіб CITROEN, державний номерний знак НОМЕР_5 .
Щодо набутого у спільну сумісну власність подружжя рухомого та нерухомого майна, а саме:
- Земельної ділянки загальною площею 0,0118 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 3523655100:50:044:0004;
-Земельної ділянки загальною площею 0,0,2340 га, розташованої за адресою: Кіровоградська область Новоархангельський район с. Солдатське, кадастровий номер 3523655100:55:000:0093;
- Земельної ділянки загальною площею 0,0100 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 3523655100:50:083:0015;
- Земельної ділянки загальною площею 0,0511 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 3523655100:50:100:0032;
- Земельної ділянки загальною площею 0,0396 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 3523655100:50:100:0033;
- Земельної ділянки загальною площею 0,3228 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер 7124386200:01:000:0363;
- Нежитлової будівлі магазину та підвалу, загальною площею 485,41 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2649034035020);
- Будівлі магазину та підвалу, загальною площею 94,77 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ;
- Квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 64,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15337382);
- Транспортного засобу CITROEN, державний номерний знак НОМЕР_5 , подружжям ОСОБА_1 23 листопада 2022 року було укладено договір про поділ майна подружжя, який зареєстровано в реєстрі за №929.
Стосовно квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 728263635236), яка була куплена за спільні кошти позивачкою та ОСОБА_4 за 10000 доларів США згідно договору купівлі-продажу від 12 липня 2021 року, який зареєстровано в реєстрі за № 918 та яка була оформлена на ОСОБА_4 , договору про поділ майна подружжя не укладалось, оскільки дану квартиру подружжя ОСОБА_1 придбало як подарунок на майбутнє весілля доньки ОСОБА_2 . Проте, донька ОСОБА_2 до моменту смерті ОСОБА_4 так і не одружилася, та й відповідно квартира так і не була їй подарована. 
Разом з тим, після придбання квартири, позивачка та ОСОБА_4 за спільні кошти облаштували вказану квартиру необхідною технікою, в тому числі водонасосною станцією, витяжкою, водонагрівачем, пральною машиною, мікрохвильовою піччю, мультиваркою, тощо. 
Правовстановлюючі документи на вказану квартиру після смерті ОСОБА_4 привласнила (забрала собі) ОСОБА_3 .
Спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняли ОСОБА_2 (донька померлого) та ОСОБА_3 (мати померлого).
16 травня 2023 року Другою Уманською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 70656871, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
18 жовтня 2023 року позивачка подала до Другої Уманської державної нотаріальної контори заяву (реєстраційний №462/02-14 від 18.10.2023), в якій просила повідомити про спадкоємців, які прийняли спадщину, після смерті ОСОБА_4 , зупинити дії та не проводити дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину.
У відповідь отримано лист вих. №972/02-14 від 20.10.2023, яким повідомлено про зупинення дій щодо вчинення нотаріальної дії, видача свідоцтва про право на спадщину, відкладається до 20.11.2023.
Проте, станом на день звернення з даною заявою, позивачка не отримала витягу зі спадкового реєстру щодо прийняття спадщини, не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, не отримала свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, та/або постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
З метою захисту майнових прав, позивачка змушена звернутись до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку в спільному майні.

У відповіді на відзив представник ОСОБА_3 - адвокат Федоров Захар Федорович зазначив, що вважає позов необґрунтованим.
Відповідачка являється матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 у період з 26.09.1992 по 04.08.2020 перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачкою. У 2020 році шлюб був розірваний через неможливість подальшого спільного проживання, постійні сварки, різні погляди на сімейне життя та формальне існування шлюбу. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 забрав свої особисті речі з будинку, де вони проживали з позивачкою, та виїхав. Певний час ОСОБА_4 проживав у належній йому частині магазину за адресою: АДРЕСА_4 . Після цього ОСОБА_4 орендував квартиру у свого знайомого, де проживав сам. У подальшому, 12.07.2021 ОСОБА_4 за особисті кошти придбав собі квартиру за адресою: АДРЕСА_7 . У п. 18 договору купівлі-продажу від 12.07.2021, вказано, що ОСОБА_4 набуває квартиру самостійно, оскільки на момент набуття права власності в зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебуває, що підтверджується відповідною заявою від 12.07.2021, поданою нотаріусу. ОСОБА_4 облаштував вказану квартиру та проживав там. Ніякого спільного побуту з позивачкою він не вів, спільного бюджету вони не мали. Крім цього, більше року до своєї смерті, ОСОБА_4 проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою жінкою. 23.11.2022 ОСОБА_4 та позивачка уклали договір про поділ майна подружжя та розділили між собою усе майно, яке перебувало у їх спільній сумісній власності. ОСОБА_4 мав контакти з позивачкою лише у питаннях, які стосувалися підприємницької діяльності, адже будівля магазину за адресою по АДРЕСА_4 залишалась у їх спільній частковій власності, а саме 57/100 належали позивачці, а 43/100 - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, перебуваючи за кермом автомобіля. У цей день позивачка із належної ОСОБА_4 частини магазину забрала його речі, серед яких були квитанції на придбану побутову техніку, якою він облаштовував свою квартиру. Тепер позивачка подає копії цих квитанцій і вказує, що вони разом купували побутову техніку, але позивачка не знала, що мультиварку ОСОБА_4 подарувала на п`ятдесятиріччя його рідна сестра і вона зі свого банківського рахунку оплачувала цю покупку у магазині «Епіцентр» у м. Черкаси, що підтверджується відповідним платіжним документом. Цей факт свідчить про те, що позивачка вводить суд в оману з метою протиправного заволодіння майном свого колишнього чоловіка. Так само позивачка намагається ввести суд в оману щодо того, що вони формально розірвали шлюб. Позивачка вказує, що розірвати шлюб необхідно було «з метою оформлення документів для виїзду доньки за кордон». Їх доньці у 2020 році було 27 років. Яким чином перебування чи не перебування батьків у шлюбі може вплинути на можливість виїзду за кордон 27-річної жінки - взагалі не зрозуміло. Так само, якщо шлюб розірвали лише формально і з вказаною метою - навіщо тоді ділити все спільне майно, навіщо ОСОБА_4 придбав собі нове житло, а у договорі вказав, що у фактичних шлюбних відносинах не перебуває, навіщо він виїхав зі свого житла і проживав у магазині та в орендованій квартирі, навіщо почав проживати спільно з іншою жінкою - так само жодних логічних пояснень у позові немає. Більш того, позивачка стверджує, що «у 2020 році з метою оформлення документів для виїзду доньки за кордон на постійне місце проживання (до Сполучених Штатів Америки)». При цьому, позивачка вказує, що спірну квартиру у 2021 році вони начебто разом купували та облаштовували побутовою технікою для подарунку доньці на весілля. Виходить абсурдна ситуація, коли у 2020 році розривається шлюб «для виїзду доньки за кордон на постійне місце проживання», а в 2021 році їй купують і облаштовують квартиру у смт Новоархангельськ. Навіщо людині, яка буде постійно проживати у Сполучених Штатах Америки дарувати квартиру у смт Новоархангельськ - залишається незрозумілим.
У зв`язку з викладеним, позивачкою подано необґрунтований позов, який спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, ускладнює оформлення спадкових прав законними спадкоємцями (а.с.103-105 том 1).

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Друга Уманська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку нерухомого майна.
Додатковим рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 18 750 гривень.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав, що позивачкою не було доведено належними, допустимими та достовірними доказами факт її спільного проживання з померлим ОСОБА_4 , оскільки не було доведено наявності спільного побуту та проживання, покращення умов проживання, витрачання спільних коштів, надання допомоги, тобто відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам, притаманним подружжю, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Суд також зазначив, що у зв`язку з відмовою у встановленні факту проживання однією сім`єю відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Козачков Віталій Леонідович, подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2024 року і ухвалення нового рішення, про повне задоволення позовних вимог та скасування додаткового рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу.
Вказано, що поза увагою суду залишилися обставини щодо того що ОСОБА_4 не мав самостійного заробітку та не мав і не міг мати фінансової спроможності придбати квартиру. При цьому, судом встановлено, що маючи спільний бізнес, відповідальною за фінансову частину була ОСОБА_1 .
Позивач зазначає, що матеріалами справи підтверджено факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільних витрат, у тому числі купівлі майна для спільного користування, ведення спільного бізнесу за рахунок якого й формувався спільний сімейний бюджет ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до моменту смерті останнього.
Оскільки на час набуття квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 728263635236), ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом як подружжя, мали взаємні права і обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний побут та сімейний бюджет, за спільні кошти придбали вищевказану квартиру та необхідну техніку, яка знаходиться в даній квартирі - відтак квартира квартири АДРЕСА_1 набута ними в результаті спільної праці, за спільні кошти, під час спільного проживання як жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, а тому, дане майно є спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
На думку позивачки судом першої інстанції в порушення норм процесуального права було проігноровано наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відносин, притаманних подружжю та родині, у зв`язку з чим суд дійшов помилкових висновків про відмову у задоволенні позову.
Крім того, позивачка не погоджується з додатковим рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2024 року, зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката. 

        Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що позивачка вводить суд в оману з метою протиправного заволодіння майном свого колишнього чоловіка. Вказує, що допитані в суді першої інстанції свідки підтвердили, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 проживали окремо, не вели спільного господарства, а ОСОБА_4 придбав собі квартиру, де почав проживати спільно однією сім`єю з іншою жінкою. Зазначив, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає (а.с.40-45 том 2).

Іншими учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу подано не було, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін                                                            випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих прав відносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши пояснення представника позивача, адвоката Козачкова В. Л., який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснення відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Федорова З. Ф., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та додаткового рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини, встановлені апеляційним судом.
26.09.1992 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб у відділі ЗАГС Новоархангельської райдержадміністрації Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.25 том 1).
Від шлюбу у ОСОБА_4 та позивачки ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.26 том 1).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , 04 серпня 2020 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.28 том 1).
23 листопада 2022 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк А. В. було посвідчено договір про поділ майна подружжя, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.31-36 том 1).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виданого 24 квітня 2023 року (а.с.24 том 1).
Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , 14 червня 2023 року ОСОБА_1 змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.37 том 1).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №349984962 від 11.10.2023, зазначено обсяг нерухомого майна, яке належало покійному ОСОБА_4 за його життя (а.с.48-52 том 1).
Судом першої інстанції в судовому засіданні допитано свідків, які суду пояснили наступне.
Допитаний в судовому засіданні  свідок ОСОБА_10  суду пояснила, що сім`ю ОСОБА_1 знає протягом 30 років, вони гарно спілкувалися, куми. Стосунки у сім`ї ОСОБА_4 були досить холодними, практично ніхто не знав, що покійний мав сестру. Свідок часто брала участь у святкуванні сімейних свят сім`ї ОСОБА_1 . Матері та сестри покійного ОСОБА_4 вона там ніколи не бачила. ОСОБА_4 працював у магазині (виконував підсобні роботи), приватним підприємцем він не був. Також свідок вказала про те, що сім`я ОСОБА_1 набула певне спільне майно, вони мали спільний бюджет. Їй відомо про придбання квартири у смт Новоархангельськ. Стосунки у покійного ОСОБА_4 та його дочки були гарними, батьківськими. З матір`ю покійного дочка ОСОБА_2 лагодила менше, особливо коли досягла старшого віку. На даний час про їх спілкування свідку нічого не відомо. Пояснила, що розірвання шлюбу між позивачкою та покійним було формальністю. Станом на дату розірвання шлюбу сім`я ОСОБА_1 проживала по АДРЕСА_8 у приватному будинку. Проживала їхня сім`я там достатньо довго. На день смерті ОСОБА_4 також проживав за вказаною адресою, свідок неодноразово там його бачила, також їй відомо, що останній виконував там всю чоловічу роботу. Про свої стосунки з рідними покійний ніколи не розповідав. Після розлучення позивачка та покійний ОСОБА_4 поводили себе як сім`я, проте мали якісь певні конфлікти. Свідок пояснила, що їй відомо про той факт, що іноді покійний ОСОБА_4 окремо ночував у квартирі, яку він придбав у смт Новоархангельськ. Про наявність іншої жінки у ОСОБА_4 свідку нічого не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14  суду пояснила, що стосунки у її сім`ї та сім`ї ОСОБА_1 близькі, вони куми, гарно спілкувалися, гостювали. За довгий період часу, близько 20 років матір та сестру покійного ОСОБА_4 вона побачила на похороні у останнього. Покійний ніколи не розповідав про матір та сестру, часто згадував батька, який перебуває за кордоном. Про придбану квартиру в смт Новоархангельськ свідок дізналася від позивачки, остання розповідала, що дану квартиру вони з чоловіком придбали як майбутній весільний подарунок для дочки. Востаннє із сім`єю ОСОБА_1 вони бачилися на різдвяні свята 2023 року перед смертю ОСОБА_4 , а взагалі сім`ями зустрічалися досить часто, близько 5-6 разів на рік, оскільки разом відпочивали та святкували певні свята. Покійного ОСОБА_4 зустрічала ще частіше, оскільки останній часто приїздив на мебельну фабрику, де працює свідок, для отримання замовлення для їхнього меблевого магазину. Про припинення сімейних стосунків, або ж про той факт що у покійного ОСОБА_4 була інша жінка їй нічого не відомо. Пояснила, що їй відомо про факт розірвання шлюбу між позивачкою та покійним, проте як розповіла їй позивачка - це було формальністю, для того, щоб у їхньої доньки ОСОБА_2 була можливість виїхати за кордон. Покійний виконував чоловічу роботу по господарству вдома, зокрема їй відомо, що він будував вольєр для собаки тому як був мисливцем. Стосунки у ОСОБА_2 та бабусі (матері покійного) були не добрими. Про поділ спільного майна сім`ї ОСОБА_1 їй нічого не відомо. Знає, що своє прізвище позивачка змінила нещодавно, її дочка ОСОБА_2 у 2022 році виїхала за кордон. Також пояснила, що їй нічого не відомо про те, що покійний ОСОБА_4 проживав окремо у квартирі АДРЕСА_1 , коли вона з сім`єю приїздила в гості до ОСОБА_1 , то останні зустрічали їх разом у будинку, в якому проживали раніше. Зазначила, що стосунки у сім`ї ОСОБА_1 були паритетними.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17  суду пояснила, що її батьки проживають по сусідству із сім`єю ОСОБА_1 . Протягом 20 років вона часто приїздить до своїх батьків та бачила сім`ю ОСОБА_1 , це була звичайна сім`я, в якій були добрі стосунки. Більше свідок мала спілкування із позивачкою. Їй відомо, що позивачка та покійний ОСОБА_4 розривали шлюб, проте це було формальністю, для того, щоб їх дочка ОСОБА_2 мала можливість виїхати за кордон, вона виїхала за кордон близько двох років тому. При цьому стосунки у сім`ї ОСОБА_1 не змінилися. Також свідку відомо про придбання квартири АДРЕСА_1 , дана квартира була придбана для дочки сім`ї ОСОБА_1 . Про спілкування покійного ОСОБА_4 із матір`ю та сестрою їй нічого не відомо. Пояснила, що бачила покійного тільки в нього вдома, по АДРЕСА_8 , про те щоб покійний проживав в іншому місці їй нічого не відомо. Зазначила, що похоронами ОСОБА_4 займалася його дружина - позивачка.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18  суду пояснила, що стосунки у сім`ї ОСОБА_1 були добрими, вони вели спільне господарство, мали спільну справу (меблевий магазин). Шлюб їхній був зареєстрований приблизно з 1992 року. Про розірвання шлюбу між позивачкою та покійним ОСОБА_4 свідку нічого не відомо. Стосунки у покійного, його матері та сестри були не дуже гарними, вони рідко спілкувалися. Як таких змін у сімейних стосунках ОСОБА_1 протягом останніх трьох років вона не помітила. Свідку відомо про те, що сім`я ОСОБА_1 придбала квартиру в смт Новоархангельськ для їх дочки ОСОБА_2 . Щодо ведення бюджету у їх сім`ї вона ніколи не цікавилася.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20  суду пояснила, що їй відомо про стосунки покійного ОСОБА_4 та позивачки - вони були достатньо гарними, проте іноді мали деякі конфлікти, які характерні кожній сім`ї. Поводили вони себе як чоловік та дружина. Про стосунки позивачки та матері покійного ОСОБА_4 їй не відомо нічого. Проживала сім`я ОСОБА_1 у батьківському будинку, а пізніше у часі вони вели будівництво власного домоволодіння по АДРЕСА_8 . Свідок часто бачила покійного за вказаною адресою, він постійно проводив вдома якісь роботи, також постійно бачила автомобіль, яким користувався покійний ОСОБА_4 , за вказаною адресою. Їй відомо, що у 2021 році сім`я ОСОБА_1 придбали квартиру в смт Новоархангельськ для своєї дочки ОСОБА_2 . Зазначала, що знає про випадки, коли покійний іноді проживав у даній квартирі. З приводу розірвання шлюбу між позивачкою та покійним ОСОБА_4 пояснила, що це було зроблено в інтересах їхньої доньки.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21  суду пояснив, що був знайомий із позивачкою та покійним ОСОБА_4 протягом 10 років. З осені 2022 року він є працівником їхнього магазину. Меблевий магазин - це спільний бізнес сім`ї ОСОБА_1 . Стосунки позивачки та покійного були цілком нормальними, вони поводили себе як чоловік та дружина. Всі виробничі питання вони завжди обговорювали разом (позивачка та покійний). Покійний ОСОБА_4 розповідав свідку про покупку квартири в смт Новоархангельськ для дочки. Також свідок допомагав покійному встановлювати кухню у даній квартирі, позивачку він там не бачив, це було у грудні 2022 року. Про те чи хтось проживав у даній квартирі свідку нічого не відомо. Про розірвання шлюбу між позивачкою та покійним ОСОБА_4 свідок дізнався тільки після його смерті. Чи проживав покійний у приміщенні магазину свідку відомо не було, ніяких його особистих речей останній там не бачив. Свідок пояснив, що ніяких речей при ньому покійний ОСОБА_4 та позивачка не ділили.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22  суду пояснив, що знав покійного ОСОБА_4 протягом всього життя. Крім того він спілкується з його сім`єю - матір`ю, сестрою, батьком. Покійний ОСОБА_4 разом із дружиною займався власною справою, продавав меблі. У 2021 році покійний розповів свідку та його дружині, що стосунки у його сім`ї погіршилися, він виїхав проживати окремо у орендовану квартиру. Пізніше в ході спілкування покійний ділився планами на те, щоб придбати власне житло, оскільки мав жінку на ім`я ОСОБА_23 , з якою хотів проживати разом. Ще пізніше, влітку, покійний ОСОБА_4 звернувся до свідка та його дружини із проханням позичити йому грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які були йому необхідні для придбання квартири в смт Новоархангельськ. Свідок з дружиною позичили йому дані кошти, також свідок подарував йому старий японський телевізор, який бачив у квартирі, коли був на похороні ОСОБА_4 . Борг покійний ОСОБА_4 повернув. Покійний мав матір, сестру та батька, стосунки у їх сім`ї були гарними та теплими, ніяких конфліктів не було. Матір ОСОБА_4 має хворобу серця, тому в гості до ОСОБА_4 та їх дружини не приїздила, а батько перебував за кордоном, оскільки має там роботу, тому приїздив не дуже часто. Свідок був на похороні ОСОБА_4 , він помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Йому відомо що організацією похорону займалася сестра та її чоловік, матір організацією похорону не займалася, тому як має проблеми зі здоров`ям. Свідок зазначив, що стосунки у покійного та його доньки ОСОБА_2 були гарними. Про обсяг спільного майна сім`ї покійного та позивачки свідку нічого не відомо. Про покупку квартири в якості майбутнього весільного подарунку для дочки йому нічого не відомо. Свідок більше спілкувався з покійним ОСОБА_4 , з позивачкою ніяких зв`язків не має. Про конфлікти у сім`ї покійного та позивачки знав від покійного.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25  суду пояснив, що товаришував з покійним ОСОБА_4 . Вони спілкувалися з 2000 року. Протягом останніх 4-х років їхнє спілкування було доволі тісним, оскільки вони мали спільні захоплення такі як полювання та риболовля. У 2020 році покійний ОСОБА_4 розлучився зі своєю дружиною ОСОБА_1 та почав проживати окремо. За розлучення переживав, про його причини нічого не повідомляв. Спочатку покійний проживав у квартирі свідка, яка залишилася йому від матері та знаходиться по АДРЕСА_9 . Проживав він на даній квартирі протягом одного року один. Потім, влітку, покійний придбав собі квартиру АДРЕСА_1 , зробив там легкий ремонт та почав проживати там, спочатку один, а пізніше разом із ОСОБА_27 . Також пояснив, що він позичав покійному грошові кошти на придбання даної квартири в сумі 1000 доларів США. Свідок часто гостював у квартирі, де проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_28 . Під час того, коли він перебував у даній квартирі, ОСОБА_4 та ОСОБА_23 поводили себе як чоловік та дружина, їх стосунки були гарними. Пояснив, що після 2020 року йому не відомо про той факт, що ОСОБА_4 проживав із своєю колишньою дружиною ОСОБА_1 , він дійсно бачив як останні спілкувалися, але це було лише в їхньому магазині, і розмови були суто на виробничі теми. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідок був присутнім на його похороні, ховали ОСОБА_4 із квартири, в якій він проживав разом з ОСОБА_29 . Хто займався організацією похорону йому не відомо. На даний час йому відомо, що вказану квартиру хтось орендує. ОСОБА_4 мав кілька мисливських собак, одна проживала біля його магазину, кілька інших проживали на території домоволодіння колишньої дружини ОСОБА_1 , де раніше проживав і сам ОСОБА_4 . Свідку відомо щодо обсягу спільного майна ОСОБА_4 та позивачки входять магазин, де вони вели свій бізнес та квартира в місті Умань. Пояснив про те, що покійний спілкувався зі своєю сестрою, а також матір`ю. Неодноразово при ньому покійний розмовляв по телефону з матір`ю. Ніяких стосунків із позивачкою свідок не підтримує, хто прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 йому не відомо. Пояснив, що під час шлюбу ОСОБА_4 та позивачка проживали у приватному будинку в смт Новоархангельськ. Чи відвідував покійний даний будинок після розлучення йому не відомо. Про те як формували свій бюджет ОСОБА_4 та ОСОБА_28 йому нічого не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32  суду пояснила, що із червня 2022 року по 19 квітня 2023 року вона проживала разом, однією сім`єю із ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 . Вони мали спільний побут, бюджет, разом проводили дозвілля. Вона виконувала домашню роботу, готувала, прибирала, а ОСОБА_4 забезпечував їх сім`ю в матеріальному плані. В період проживання ОСОБА_4 встановив кухню у квартирі, вони також планували майбутні покупки. Свідок по даний час спілкується з матір`ю покійного ОСОБА_4 , також вона неодноразово бачила, як покійний спілкувався по телефону з матір`ю, сестрою та батьком. Зі своєю донькою ОСОБА_4 спілкувався рідко. Помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час руху на автомобілі, в нього відірвався тромб. Їй відомо, що організацією похорону займалася сестра, а також його колишня дружина ОСОБА_1 . На похороні вона була присутня. Свій шлюб ОСОБА_4 та свідок не реєстрували, проте стосунки їх були відкритими. Після смерті ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини свідок не подавала, оскільки не мала на це ніяких юридичних підстав. Покійний працював у меблевому магазині, чи робив він це офіційно їй не відомо, так само як і про те, чи працював покійний в іншому місці. Свідку відомо, що покійний спілкувався із колишньою дружиною ОСОБА_1 , але це було виключно з робочих питань, оскільки вони працювали в одному магазині. Кому належить даний магазин - їй не відомо. Пояснила, що їй відомо про те, що квартиру в якій вони проживали з покійним, останній купив у 2021 році. Частину коштів він позичав у ОСОБА_33 , ще частину йому давала матір. Як часто ОСОБА_4 спілкувався з ОСОБА_34 їй не відомо, вона з ним ніколи не спілкувалася, не бачила його, їх квартиру він ніколи не відвідував. В період спільного проживання з ОСОБА_4 , останній ніколи не ночував в будинку колишньої дружини. З донькою покійний її не знайомив. Свідок пояснила, що після смерті ОСОБА_4 до неї приїхала його колишня дружина ОСОБА_1 та повідомила, що спадкоємицею майна померлого є його дочка, тому попросила виїхати з квартири, в якій вона проживала.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35  суду пояснив, що протягом довгого часу був знайомий з ОСОБА_4 . З 2022 року покійний почав проживати у його будинку АДРЕСА_10 по сусідству у квартирі АДРЕСА_11 . Від самого ОСОБА_4 він дізнався, що дана квартира належить йому на праві приватної власності. Обставини придбання вказаної квартири свідку не відомі. Пізніше у часі, ОСОБА_4 почав проживати спільно з ОСОБА_27 . Вони проживали разом протягом близько одного року, до дня смерті ОСОБА_4 . На даний час там проживає ОСОБА_36 . Пояснив, що ОСОБА_1 біля квартири бачив тільки в день поховання ОСОБА_4 . Хто займався організацією поховання покійного йому не відомо. Обставини ведення сімейного бюджету ОСОБА_4 з ОСОБА_27 йому також не відомі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37  суду пояснив, що знайомий з покійним ОСОБА_4 протягом близько 15 років. Товаришував, спілкувався з ним. Йому відомо, що покійний був у шлюбі з ОСОБА_38 , проте разом він їх ніколи не бачив. Через деякий час ОСОБА_4 розлучився з ОСОБА_1 , за яких обставин - свідку не відомо, та почав зустрічатися з ОСОБА_27 . Обставин сімейного життя із ОСОБА_1 покійний ніколи не розповідав. Повідомляв тільки, що сімейні стосунки не складаються. Свідок неодноразово бачив їх разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_4 розповідав про те, що вони разом проживають у квартирі АДРЕСА_1 . Після розлучення, стосунки у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були суто діловими, оскільки вони працювали в одному меблевому магазині, кому саме він належить свідок не знає. Свідок пояснив про відомі йому обставини смерті ОСОБА_4 , пояснив, що на момент смерті ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_27 у вищевказаній квартирі. Протягом якого часу він там проживав свідку не відомо. Свідок пояснив, що на даний час він здійснює нагляд за квартирою АДРЕСА_1 , також платить за постачання електроенергії. Все це він робить на прохання сестри ОСОБА_4 - ОСОБА_40 . Вона ж йому і передала ключі від даної квартири. Ніяких правочинів, які б стосувалися вказаної квартири, він ні з ким не укладав. Хто є власником цієї квартири йому не відомо. Протягом останніх п`яти років він достатньо часто бачився із покійним ОСОБА_4 , проте квартиру, в якій він проживав, не відвідував. Під час зустрічей покійний розповідав про те, що позичав у борг кошти на придбання квартири та автомобіля, у кого і скільки не повідомляв. Також зазначив, що кошти на квартиру брав і у матері. Відомо, що борг він не погасив. Свідку відомо про те, що організацією похорону покійного займалася сім`я - матір та сестра, а також його друзі. За життя покійний тепло відзивався про свою матір та сестру. Про обсяг майна, яким користувався покійний, назвав магазин, робочий автомобіль. Чи був ОСОБА_4 офіційно працевлаштованим - свідку не відомо. Покійний захоплювався риболовлею та полюванням, мав мисливських собак. Де він їх утримував свідок не знає. За які кошти проживав ОСОБА_4 свідку не відомо, відомо лише, що покійний працював у магазині.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
У частині першій статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У справі, яка переглядається, спір стосується встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки з померлим ОСОБА_4 та поділу набутої у цей час спірної квартири.
Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 4 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї та на повагу до свого сімейного життя. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 21 СК України).
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Таким чином, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Показання свідків та спільні світлини самі по собі не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16 , від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16 , від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16, від 18 жовтня 2023 року у справі № 201/11673/20.
Також факти спільного відпочинку сторін, спільної присутності на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивача, самі собою, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть однозначно свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду від 15 серпня 2019 року в справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року в справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15 (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.
Отже, під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, суд має установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок їхньої спільної праці.
Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року в справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року в справі № 199/3941/20.
З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року в справі № 6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
У цивільних справах суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не було доведено належними, допустимими та достовірними доказами факт її спільного проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 у період з 04.08.2020 до 19.04.2023, оскільки не було доведено наявності спільного побуту та проживання, покращення умов проживання, витрачання спільних коштів, надання допомоги, тобто відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам, притаманним подружжю.
Апеляційний суд вважає такі висновки суду обгрунтованими. 
Правильними є висновки суду першої інстанції, що ведення спільного бізнесу, сприяння, допомога під час підприємницької діяльності після припинення шлюбу не може доводити факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловіка і дружини, оскільки має на меті самостійну, систематичну, на власний ризик діяльність по виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку.
Згідно наявних у матеріалах справи доказів, які були досліджені і правильно оцінені судом, встановлено, що позивачка та померлий ОСОБА_4 з 26.09.1992 по 04.08.2020 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04.08.2020, після розлучення вони проживати окремо і 23.11.2022 між ними було укладено та нотаріально посвідчено договір про поділ спільного майна подружжя.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , яка була придбана ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з позивачкою за договором купівлі-продажу від 12.07.2021. 
Спадщину прийняли відповідачки у цій справі: ОСОБА_3 (мати померлого) ОСОБА_2 (донька померлого).
16 травня 2023 року Другою Уманською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер у спадковому реєстрі 70656871.
Допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції свідки підтвердили факт спілкування та ведення спільного бізнесу позивачкою та померлим ОСОБА_4 , проте свідками не було вказано на обставини, що підтверджують ведення позивачкою та ОСОБА_4 спільного господарства та їх поєднання певними правами обов`язками, притаманними подружжю, саме у спірний період.
Твердження позивачки з приводу того, що їхній шлюб з померлим було розірвано фіктивно, з метою виїзду дитини за кордон, не заслуговують на увагу, не підтверджені належними доказами. 
Крім того, ОСОБА_2 на час виїзду за кордон, була повнолітньою особою, з повною цивільною дієздатністю та при наявності певних документів могла виїхати за кордон, як без згоди батьків так і наявності у них (батьків) будь-яких відносин.
Укладення 23.11.2022 договору про поділ майна подружжя насамперед свідчить про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після припинення шлюбних відносин не існувало довірливих стосунків.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що спірну квартиру було придбано 12.07.2021, але її не було включено до зазначеного договору, що саме по собі вказує, що квартиру не було придбано за спільні кошти позивачки та померлого.
Не заслуговують на увагу, надані позивачем суду товарні чеки на придбані товари (а.с.58-65 том 1), оскільки самі по собі не можуть вказувати, що товари придбавались спільно за кошти ОСОБА_1 та померлим безпосередньо для облаштування спірної квартири. Зокрема з чеків не вбачається особи-покупця.
Судом також встановлено, що післяпридбання спірної квартири позивач спочатку проживав сам, а потім з співмешкав з іншою жінкою, при цьому позивачка до квартири не вселялась.
Суд першої інстанції надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачкою факту проживання у період з 04 серпня 2020 року та по день смерті ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету чи її майнової участі у купівлі зазначеної вище квартири.
Позивачка зазначеного не спростувала, не надала належних доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_4 після розірвання їхнього шлюбу, ведення спільного господарства та виконання взаємних прав та обв`язків, у період з 04 серпня 2020 року по день смерті ОСОБА_4 , а також доказів, що спірне майно було придбане за їх спільні кошти.
Апеляційний суд також не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2024 року, оскільки суд на підставі наданих стороною відповідача доказів дійшов законних і обґрунтованих висновків про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.
Позивачка не подала до суду своїх заперечень щодо неспівмірності заявлених відповідачкою ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу, понесену нею в суді першої інстанції.
Більш того, в апеляційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає неспівмірність судових витрат, стягнутих судом.
Виходячи з вищезазначеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.
З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а  рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Козачков Віталій Леонідович, залишити без задоволення. 
Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2024 року та додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 03.02.2025.
Головуючий  С. М. Єгорова

Судді                 О. Л. Карпенко

О. І. Чельник