УХВАЛА
23 січня 2025 року 
м. Київ
справа № 754/15237/24
провадження № 61-908ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 13 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Комунального підприємства «Теплоенерго», Приватного акціонерного товариства «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва» про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Комунального підприємства «Теплоенерго», Приватного акціонерного товариства «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва» про зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва 
від 31 жовтня 2024 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2024 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва 
від 31 жовтня 2024 року повернуто заявнику.
06 січня 2025 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла 
касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 15 листопада 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2025 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 
2024 року визнано неподаною та повернуто заявникові.
22 січня 2025 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 13 січня 2025 року у вказаній справі. 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню з наступних підстав. 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року 
у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) вказала, що використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.
Подібні висновки викладені в ухвалі Касаційного адміністративного суду 
від 08 січня 2019 року у справі № 826/3515/18 (провадження 
№ К/9901/69661/18), постанові Великої палати Верховного Суду 
від 07 квітня 2021 року у справі 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21); Касаційного цивільного суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св21) та інших.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).
У змісті касаційної скарги  ОСОБА_1 використовує образливі висловлювання на адресу суддів, які брали участь у розгляді справи, інших суддів, зокрема Верховного Суду, які виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, а також надає особисту характеристику указаним суддям, що неприпустимо при оформленні касаційної скарги.
Відповідно до змісту частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. 
З урахуванням змісту поданої касаційної скарги, Верховний Суд визнає дії  ОСОБА_1  проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Верховного Суду від 13 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Комунального підприємства «Теплоенерго», Приватного акціонерного товариства «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва» про зобов`язання вчинити дії вважати неподаною та повернути заявникові.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                               В. М. Коротун