ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/174/24

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Чус О.В. (доповідач),
судді:  Дармін М.О., Кощеєв І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс"  на ухвалу  Господарського суду  Дніпропетровської області  від 26.08.2024 (повний текст ухвали складено 28.08.2024, суддя Колісник  І.І.) у справі  № 904/174/24
за зустрічною позовною заявою  Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс"     (м. Дніпро)
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" (м. Київ)
про  визнання відсутнім права на стягнення заборгованості за договором про надання послуг факторингу № 25-03/21-Ф від 25.03.2021 у розмірі 1 813 201 620 грн. 00 коп.,
у справі: за первісним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" (м. Київ)
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" (м. Дніпро)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:  Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (м. Дніпро)
про  стягнення заборгованості за договором надання послуги факторингу № 25-03/21-Ф від 25.03.2021 у розмірі 2 568 322 824 грн. 37 коп. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 19.03.2024),
ВСТАНОВИВ:
          У провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", про стягнення заборгованості за договором надання послуги факторингу № 25-03/21-Ф від 25.03.2021 у розмірі 2 568 322 824 грн. 37 коп. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 19.03.2024). 
           20.08.2024 за допомогою системи "Електронний суд" до суду надійшла зустрічна позовна заява (вх. суду №3542/24 від 20.08.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі", в якій заявник просить суд визнати відсутнім право в Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" на стягнення заборгованості за договором про надання послуг факторингу № 25-03/21-Ф від 25.03.2021 у розмірі 1 813 201 620 грн. 00 коп.
          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2024 повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" про визнання відсутнім права на стягнення заборгованості за договором про надання послуг факторингу № 25-03/21-Ф від 25.03.2021 у розмірі 1 813 201 620 грн. 00 коп. і додані до неї документи без розгляду.
          Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що згідно з частиною 6 статті 180 Господарського процесуального Кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 180 Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. 
          Не погодившись з судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2024, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          ТОВ «Альтафінанс» вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.
          Скаржник зазначає, що, по-перше, прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісною позовною заявою є доцільним та сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору між сторонами.
          Апелянт посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17, постановах Верховного Суду від 17.05.2021 у справі № 910/18778/20, від 22.04.2019 у справі № 914/2236/18, постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 зважаючи на які, ТОВ «Альтафінанс» зазначає, що предметом первісного позову в даній справі є стягнення з нього заявленої ТОВ «Юнайтед Енерджі» заборгованості за Договором № 25- 03/21-Ф у розмірі 1 813 201 620 грн. 00 коп. Водночас, предметом зустрічного позову ТОВ «Альтафінанс» є визнання відсутнім права ТОВ «Юнайтед Енерджі» на стягнення вказаної суми заборгованості за вказаним Договором № 25-03/21-Ф.
          З огляду на зазначене, скаржник вважає, що є об`єктивна необхідність спільного розгляду даних позовів, оскільки:
- підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) обґрунтовується тими ж самими доказами;
- існує об`єктивна доцільність розгляду зустрічного та первісного позовів в одному провадженні для забезпечення процесуальної економії;
- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;
- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.
          Також скаржник вказує, що, по-друге, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, допустив надмірний формалізм під час вирішення питання про прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви ТОВ «Альтафінанс».
          В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що станом на 20.08.2024 строк для подання зустрічної позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" є таким, що сплив.
          Щодо таких висновків суду першої інстанції ТОВ «Альтафінанс» в апеляційній скарзі зазначає наступне.
          Зважаючи на зміст положень п. 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України, ч. 1 ст. 180 ГПК України, ч. 1 ст. 119 ГПК України, ч. 1 ст. 4 ГПК України, п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, п. 6 ч. 1 ст. 177 ГПК України, ч. 1 ст. 177 ГПК України та обставини справи, ТОВ «Альтафінанс» вважає, що наявні підстави для поновлення строку на подання зустрічного позову, оскільки для правильного вирішення спору існує об`єктивна необхідність спільного розгляду первісного і зустрічного позовів.
          Апелянт посилається на п. 6 Рекомендації Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року, відповідно до якого рекомендовано судам виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
          ТОВ «Альтафінанс» зауважує, що зазначене створює ряд обмежень для роботи суб`єктів господарювання, що додатково свідчить про можливість поновлення судом процесуального строку для забезпечення реалізації учасниками справи своїх прав.
          Скаржник наголошує, що водночас, в оскаржуваній ухвалі суд, при вирішенні питання про поновлення строку на подання зустрічного позову, не врахував вищенаведених обставин та доцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів.
          Апелянт зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав та людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
          У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 01.03.2002).
          ТОВ «Альтафінанс» звертає увагу на те, що Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
          Крім того, в апеляційній скарзі відзначено, що Європейським судом з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04.12.1995). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998).
          У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»), Європейський суд з прав людини вказав, що надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
          Скаржник вважає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Апелянт вказує, що частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
          Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          З огляду на зазначене, ТОВ «Альтафінанс» вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя        Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/174/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/174/24.
           13.09.2024 матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2024 у справі № 904/174/24; визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
          Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє вказує, що ознайомившись із поданою позивачем апеляційною скаргою, ТОВ «Юнайтед Енерджі» керуючись ст. 263 ГПК України, заявляє наступні заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги:
          ТОВ «Альтафінанс» подано 20.08.2024 зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати відсутнім права ТОВ «Юнайтед Енерджі» на стягнення заборгованості. 
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» зазначає, що відповідно до статті 46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. 
          Крім того, згідно з частиною 1 статті 180 ГПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» вказує, що відповідно до частин 8-9 статті 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» звертає увагу на те, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 встановлено відповідачу строк - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі підготувати, відповідно до вимог статей 165, 178 ГПК України, відзив на позовну заяву та надіслати його оригінал суду, а копію відзиву та доданих до нього документів - усім учасникам справи. 
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» наголошує, що вищевказану ухвалу про відкриття провадження у справі отримано 29.01.2024 року, а тому строк для подачі зустрічного позову закінчився 13.02.2024 року. 
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» зауважує, що у ході судового розгляду Відповідачем подано наступні документи: клопотання про відкладення розгляду справи від 31.01.2024 року; відзив на позовну заяву від 26.02.2024 року; клопотання про долучення доказів від 12.03.2024 року; клопотання про зупинення розгляду справи від 03.04.2024 року; клопотання від 22.04.2024 року; клопотання від 23.04.2024 року; заява від 23.04.2024 року; заява про надання можливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 23.04.2024 року; клопотання про зупинення провадження у справі від 12.08.2024 року; клопотання від 14.08.2024.
          Також, ТОВ «Юнайтед Енерджі» звертає увагу, що разом із цим, представник Відповідача прийняв участь у наступних судових засіданнях на стадії підготовчого провадження, які відбулися - 06.02.2024, 27.02.2024, 12.03.2024, 04.04.2024, 24.04.2024, 13.08.2024, 14.08.2024.
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» зазначає, що за результатом підготовчого провадження 14.08.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розпочато розгляд справи по суті у загальному позовному провадженні та призначено судове засідання на 03.09.2024. 
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» посилається на частину 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. 
          На переконання ТОВ «Юнайтед Енерджі», з урахуванням викладеного, станом на 20.08.2024 строк для подання зустрічної позовної заяви ТОВ «АЛЬТАФІНАНС» є таким, що сплив.
          У відзиві на скаргу вказано, що статтею 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» звертає увагу на те, що у зустрічній позовній заяві ТОВ «Альтафінанс» не зазначено причини пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви (майже через сім місяців з моменту отримання ухвали про відкриття провадження).
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» наголошує, що тим самим, прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви, поданої 20.08.2024 року, порушує вимоги щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
          На думку ТОВ «Юнайтед Енерджі», за викладених обставин вбачається, що строк для пред`явлення зустрічного позову є таким, що сплив. 
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» зазначає, що згідно з частиною 6 статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 180 Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.
          ТОВ «Юнайтед Енерджі» вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржену ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскарженої ухвали - без змін. 
          Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» у відзиві на скаргу просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «Альтафінанс» без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2024 - без змін. 
          Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.
          Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про повернення зустрічної позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
          Матеріалами справи підтверджується, що у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", про стягнення заборгованості за договором надання послуги факторингу № 25-03/21-Ф від 25.03.2021 у розмірі 2 568 322 824 грн. 37 коп. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 19.03.2024). 
          Ціна позову складається з суми основного боргу.
          Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором факторингу № 25-03/21-Ф від 25.03.2021 в частині повної та своєчасної передачі грошових коштів у розпорядження позивача, який відступив відповідачу своє право грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість 2 568 322 824 грн. 37 коп. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 19.03.2024).
          Ухвалою суду від 16.01.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.02.2024.
          У подальшому, ухвалою суду від 14.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розпочато розгляд справи по суті у загальному позовному провадженні та призначити судове засідання на 03.09.2024.
           20.08.2024 за допомогою системи "Електронний суд" до суду надійшла зустрічна позовна заява (вх. суду №3542/24 від 20.08.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі", в якій заявник просить суд визнати відсутнім право в Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" на стягнення заборгованості за договором про надання послуг факторингу № 25-03/21-Ф від 25.03.2021 у розмірі 1 813 201 620 грн. 00 коп. 
          Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані наступним:
- предметом спору у справі за первісним позовом ТОВ "Юнайтед Енерджі" є стягнення грошових коштів за договором № 25-03/21-Ф про надання послуг з факторингу від 25.03.2021, що укладений між ТОВ "Альтафінанс" (фактор) і ТОВ "Юнайтед Енерджі" (клієнт). Відповідно до пункту 1.1. договору № 25-03/21-Ф фактор зобов`язується передати грошові кошти в сумі 2 695 330 000 грн. 00 коп. у розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі - боржник) на загальну суму 3 725 334 369 грн. 32 коп. Правовідношення, якими обґрунтовується наявність у клієнта права грошової вимоги до боржника на вказану суму відступленої грошової вимоги, є наступними:
1) Публічним акціонерним товариством "Нафтопереробний комплекс "Галичина" (далі - НПК "Галичина") та Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укрататнафта" (далі - ПАТ "Укрататнафта") було укладено договори поставки: договір поставки № 887/2/2118 від 01.07.2019; договір поставки №958/2/2118 від 01.08.2019; договір поставки № 959/2/2118 від 01.08.2019; договір поставки № 962/2/2118 від 01.08.2019; договір поставки № 1071 /2/2118 від 31.08.2019; договір поставки № 1075/2/2118 від 31.08.2019, за якими НПК "Галичина" зобов`язалося поставити та передати ПАТ "Укрататнафта" у власність нафтопродукти, а ПАТ "Укрататнафта" зобов`язалося прийняти їх і оплатити. Надалі НПК "Галичина" та Боржником було укладено договори про відступлення права вимоги: договір про відступлення права вимоги № 32/19-094 від 31.12.2019 щодо договору поставки № 887/2/2118 від 01.07.2019, договору поставки № 962/2/2118 від 01.08.2019, договору поставки № 1071 /2/2118 від 31.08.2019, договору поставки № 1075/2/2118 від 31.08.2019 року; договір про відступлення права вимоги №32/19-095 від 31.12.2019 щодо договору поставки № 958/2/2118 від 01.08.2019; договір про відступлення права вимоги № 32/19-096 від 31.12.2019 щодо договору поставки №959/2/2118 від 01.08.2019 (далі - договори про відступлення права вимоги між НПК "Галичина" та боржником, за якими НПК "Галичина" відступило, а боржник набув право вимоги виконання грошового зобов`язання ПАТ "Укрататнафта" за відповідними договорами поставки, а боржник за відступлення йому права вимоги зобов`язався сплатити НПК "Галичина" визначені грошові суми;
- у подальшому, НПК "Галичина" та клієнтом були укладені договори про відступлення права вимоги: договір про відступлення права вимоги № 32/21-008/1 від 04.02.2021 щодо договору про відступлення права вимоги № 32/19-094 від 31.12.2019, договір про відступлення права вимоги № 32/21-009/1 від 04.02.2021 щодо договору про відступлення права вимоги № 32/19-094 від 31.12.2019, договір про відступлення права вимоги № 32/21-010/1 від 04.02.2021 щодо договору про відступлення права вимоги № 32/19-096 від 31.12.2019, за якими НПК "Галичина" відступив, а клієнт набув право вимоги виконання боржником грошового зобов`язання за договорами про відступлення права вимоги між НПК "Галичина" та боржником, а клієнт за відступлення йому права вимоги зобов`язався сплатити НПК "Галичина" визначені грошові суми;
- за змістом пункту 1.2. договору № 25-03/21-Ф фактор підтверджує наявність у нього права за чинним в Україні законодавством укладати та виконувати вказаний договір. Пунктом 1.4. договору № 25-03/21-Ф про надання послуг з факторингу передбачено, що клієнт (ТОВ "Юнайтед Енерджі") відповідає перед фактором (ТОВ "Альтафінанс") за дійсність грошової вимоги, але не відповідає за невиконання або неналежне виконання вимоги боржником. У свою чергу, всупереч наведеному, ТОВ "Юнайтед Енерджі" вчиняються дії, спрямовані на оспорювання (визнання недійсними) перелічених вище договорів, які є предметом відступлення за договором № 25-03/21-Ф;
- ТОВ "Юнайтед Енерджі" в рамках справ № 914/3681/23 (917/589/24), № 914/3681/23 (917/590/24) та № 914/3681/23 (917/591/24) оспорюються всі договори, на яких ґрунтується право вимоги до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", яке, у свою чергу, є предметом відступлення за договором № 25-03/21-Ф надання послуги факторингу;
- враховуючи, що ТОВ "Юнайтед Енерджі" порушило умови пункту 1.4. договору №25-03/21-Ф та частини 1 статті 1081 Цивільного кодексу України шляхом оспорювання в судовому порядку первинних договорів, права вимоги за якими є предметом відступлення за договором № 25-03/21-Ф, що може мати наслідком втрату відповідачем за первісним позовом як фактором можливості реалізувати своє право вимоги до боржника за договором №25-03/21-Ф, ТОВ "Альтафінанас" вважає за необхідне заявити в даній справі зустрічну позовну вимогу про визнання відсутнім права ТОВ "Юнайтед Енерджі" на стягнення коштів з ТОВ "Альтафінанс" за даним договором;
- ТОВ "Альтафінанс" зазначає, що вимоги за даною зустрічною позовною заяву випливають з одних правовідносин із первісним позовом, а саме: з правовідносин між ТОВ "Юнайтед Енерджі" та ТОВ "Альтафінанс" за договором № 25-03/21-Ф. У свою чергу, задоволення зустрічної позовної вимоги ТОВ "Альтафінанс" про визнання відсутнім права на стягнення за договором № 25-03/21-Ф виключатиме задоволення первісної позовної вимоги ТОВ "Юнайтед Енерджі" про стягнення грошових коштів за договором.
          Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.
          Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України, Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України передбачені права та обов`язки учасників справи.
          Так, учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п. п. 1-3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України).
          В силу приписів п. 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
          Крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (п. 3 ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України,).
          Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
          Згідно ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
          Отже, виходячи із правового аналізу вищенаведених норм, слід констатувати, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.
          Як вірно встановлено судом першої інстанції, ухвалою суду від 16.01.2024 було встановлено відповідачу строк - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі підготувати, відповідно до вимог статей 165, 178 ГПК України, відзив на позовну заяву та надіслати його оригінал суду, а копію відзиву та доданих до нього документів - усім учасникам справи.
          Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
          Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про відкриття провадження у справі від 16.01.2024 була отримана відповідачем - 29.01.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0600244575690, яке залучено до матеріалів справи (а.с. 86 у томі 1), відтак строк для подачі зустрічного позову закінчився 13.02.2024 включно.
          До того ж, у подальшому до суду відповідачем були подані такі документи: клопотання про відкладення розгляду справи від 31.01.2024, відзив на позовну заяву від 26.02.2024, клопотання про долучення доказів від 12.03.2024, клопотання про зупинення розгляду справи від 03.04.2024, клопотання від 22.04.2024, 23.04.2024, заява від 23.04.2024, заява про надання можливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 23.04.2024, клопотання про зупинення провадження у справі від 12.08.2024, клопотання від 14.08.2024.
          Крім того, представник відповідача був присутнім у підготовчому провадженні в наступних судових засіданнях: 06.02.2024, 27.02.2024, 12.03.2024, 04.04.2024, 24.04.2024, 13.08.2024, 14.08.2024.
          За результатом підготовчого провадження 14.08.2024 судом першої інстанції постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розпочато розгляд справи по суті у загальному позовному провадженні та призначено судове засідання на 03.09.2024.
          Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (ст. 113 Господарського процесуального кодексу України).
          Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
          Стаття 116 Господарського процесуального кодексу України визначає початок і закінчення процесуальних строків. Так, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
          Отже, нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.
          У відповідності до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
          Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
          У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.
          Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
          Таким чином, із правового контексту наведених норм вбачається, що вчинення стороною процесуальних дій поза межами встановленого законом чи судом строку можливе лише у випадку подання відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.
          При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення учасника процесу та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення заявником по справі процесуальних дій. Тобто, можливість відновлення процесуального строку пов`язується з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням відповідних доказів.
          Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у даній справі 20.08.2024 подано зустрічну позовну заяву із пропуском процесуального строку, встановленого ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024. 
          Як вірно встановлено судом першої інстанції, звертаючись із зустрічною позовною заявою до суду майже через сім місяців з моменту отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі, Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" не зазначено взагалі причин пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви, тому суд позбавлений можливості оцінити їх на предмет поважності та поновити процесуальний строк для подання зустрічної позовної заяви. Також, до позовної заяви позивачем за зустрічним позовом не долучено доказів того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 строк у нього не було можливості. 
          Згідно з ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
          Колегія суддів також наголошує, що самостійне відновлення строку на подання відповідачем зустрічного позову господарським судом, без наведення відповідачем причин пропуску такого строку буде суперечити засадам змагальності сторін та свідчитиме про ухилення відповідача від наслідків пов`язаних з вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, зокрема від наслідків пропуску строку на подання зустрічного позову, що прямо суперечить положенням ч. ч. 1, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України.
          Нехтування засадами змагальності сторін, та прийняття господарським судом зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, який подано поза межами строку визначеного положеннями ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, без наведення відповідачем причин пропуску такого строку, призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, зокрема приписами ст. ст. 165, 180 Господарського процесуального кодексу України.
          Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.02.2022 у справі № 904/31/19. 
          Беручи до уваги зазначене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що, повертаючи зустрічну позовну заяву, подану після закінчення встановленого строку, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку про наявність підстав для застосування у даному випадку приписів ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України та обґрунтовано повернув заявнику зустрічну позовну заяву.
          Частина 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України імперативно визначає вимогу щодо повернення зустрічної позовної заяви у випадку, зокрема, порушення строку її подання.
          Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі "Станев проти Болгарії" (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року) (п. п. 32-33 рішення ЄСПЛ у справі "ТОВ Фріда" проти України" від 08.12.2016, заява № 24003/07).
          Виходячи з вищевстановленого, суд апеляційної інстанції констатує, що обмеження, пов`язані із встановленням строків подачі зустрічного позову, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання розумних строків розгляду справи, що є легітимною метою. За своїм змістом такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, оскільки сторона у справі, у такому випадку, не позбавлена можливості звернутися з цим позовом у загальному порядку.
          Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що висновки місцевого господарського суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
          Доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду.
          Відповідно до частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
          Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
          Оскільки судом апеляційної інстанції при перегляді ухвали суду першої інстанції не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, колегія суддів у урахуванням положень частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України доходить до висновку, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2024 про повернення зустрічної позовної заяви у справі № 904/174/24 винесена судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення її без змін, а апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс", відповідно, без задоволення.
          Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
          З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 271, 273, 275, 276, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2024 у справі № 904/174/24  залишити без задоволення. 
          Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2024 у справі               № 904/174/24 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя                                                              О.В. Чус
Суддя                                                                        М.О. Дармін
Суддя                                                                                І.М. Кощеєв