СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року                                    м. Харків                        Справа № 520/28153/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча   суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Плахов О.В.
при секретарі  Семенові  О.Є.
за участю:
позивача – Поліщук О.В., посвідчення №ЦА002379; Власенко Ю.О., довіреність від 15.05.2024 року; 
1-го відповідача - адвокат  Гончаренко В.В., ордер серії АХ№1138134;
2-го відповідача – адвокат  Гончаренко В.В., ордер серії АХ№1178062;
3-го відповідача – адвокат  Гончаренко В.В., ордер серії АХ№1205900;
4-го відповідача – адвокат  Гончаренко В.В., ордер серії АХ№1205897; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного   апеляційного господарського суду   в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon"    апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області (вх. №2816Д/1-18) 
на рішення     господарського суду Харківської            області від 24.10.2024 року у справі № 520/28153/23, ухвалене       в приміщенні господарського суду Харківської             області (суддя  Буракова А.М.),  повний  текст якого складено    11.11.2024  року
за позовом                              Головного управління ДПС у Харківській області,                              м. Харків 
до                              1. Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛЕТ" , м. Харків                               
2.   Фермерського господарства "ПЕРВОМАГРО" ,                    Харківська область, м. Первомайський 
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНОПЛЯР",                    Харківська область, м. Первомайський
4.  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Грін Ленд", Харківська область, м. Красноград 
про          визнання договорів недійсними          

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської     області від 24.10.2024 року  у справі в задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛЕТ" – відмовлено; в   задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Харківській області до Фермерського господарства "ПЕРВОМАГРО" – відмовлено; в   задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНОПЛЯР" – відмовлено; в   задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Грін Ленд" – відмовлено.
 Головне  управління ДПС у Харківській області з   рішенням  господарського суду першої інстанції не погодилось      та звернулось     до Східного апеляційного господарського суду    через систему "Електронний суд" з апеляційною скаргою в електронній формі,   в якій просить скасувати рішення        господарського суду Харківської                області від 24.10.2024 року         та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
07.08.2023 року   на адресу позивача надійшла відповідь від Головного Управління національної поліції в Одеській області щодо надання інформації про пересування автомобілів з державними номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у період з 02.04.2023 року по 02.05.2023 року, якими здійснювалося перевезення пшениці на адресу ФГ "ПЕРВОМАГРО", в якій зазначено, що останній такими відомостями  не володіє, що свідчить про те, що  вказані автомобілі на території Одеської області у зазначений період  не перебували.
Пунктом 2.2 договору визначено, що одночасно з товаром постачальник зобов`язується передати покупцю документи, що стосуються товару та підлягають передаванню разом із товаром, а саме: видаткову накладну, рахунок-фактуру, інші документи, які стосуються поставки товару, таких документів ТОВ"БРІЛЛЕТ"  не надано.
ФГ "ПЕРВОМАГРО"  не здійснювало розрахунків з ТОВ "БРІЛЛЕТ" за нібито поставлений товар за договором поставки № 0304/2023- 1 від 03.04.2023 року;  посадові особи ТОВ "БРІЛЛЕТ"  надали підроблені платіжні доручення, з метою введення контролюючого органу та суду в оману.
ТОВ "БРІЛЛЕТ" надано до суду завідомо неправдиві відомості про отримання в оренду транспортних засобів за договором оренди транспортних засобів від 25.05.2021 року № 25-01, так  як у ТОВ ПХК "ІДЕАЛ" відсутня технічна можливість надання в оренду одних і тих самих транспортних засобів за двома цивільно-правовими договорами одночасно.
Головним Управлінням  ДПС у Харківській області направлено запит до ТОВ "КОНОПЛЯР" про надання інформації та підтверджуючих документів щодо господарських взаємовідносин із ТОВ "БРІЛЛЕТ"; відповідь від ТОВ "КОНОПЛЯР"  не надходила.
Вказане свідчить про безтоварність господарських операцій за договором поставки № 0604/23 від 06.04.2023 року у зв`язку з:  наданням неправдивих відомостей щодо наявності земельних ділянок для вирощування сільськогосподарських культур; - відсутністю необхідних основних засобів для здійснення такого об`єму господарських операцій та вирощування пшениці власними силами; - відсутністю факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за господарськими операціями між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ "КОНОПЛЯР"; - не наданням документів на підтвердження виконання умов договору поставки № 0604/23 від 06.04.2023 року (рахунків-фактури документів, що посвідчують якість товару тощо);  - відсутністю розрахунків ТОВ "БРІЛЛЕТ" з ТОВ "КОНОПЛЯР"  за поставлений товар за договором поставки № 0604/23 від 06.04.2023 року; - відсутністю відкритого банківського рахунку у ТОВ "КОНОПЛЯР"; - анулюванням реєстрації платником ПДВ ТОВ "КОНОПЛЯР" ; - неподанням статистичної звітності у 2022, 2023 роках до Головного Управління  статистики у Харківській області.
Вказане свідчить про безтоварність господарських операцій за договорами поставки № 2003-23 від 20.03.2023 року та № 0302-22 від 03.02.2022 року у зв`язку з:  наданням неправдивих відомостей щодо наявності земельних ділянок для вирощування сільськогосподарських культур; - відсутністю необхідних основних засобів для здійснення такого об`єму господарських операцій та вирощування пшениці власними силами; - відсутністю факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за господарськими операціями між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ  "Агро Грін Ленд"; - не наданням документів на підтвердження виконання умов договорів поставки № 2003-23 від 20.03.2023 року та № 0302-22 від 03.02.2022 року (рахунків-фактури документів, що посвідчують якість товару тощо); - відсутністю розрахунків ТОВ "БРІЛЛЕТ"  з ТОВ "Агро Грін Ленд"  за поставлений товар за договорами поставки № 2003-23 від 20.03.2023року та № 0302-22 від 03.02.2022 року; - неподанням статистичної звітності у 2022, 2023 роках до Головного Управління статистики у Харківській області. 
Отже, встановлено надання завідомо неправдивих відомостей для здійснення і підтвердження реальності господарських операцій та не доведено їх фактичне здійснення, що позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди ФГ "ПЕРВОМАГРО" .
У даній справі неможливим є застосування двосторонньої реституції, оскільки майно та грошові кошти за  договорами не було і не могло бути переданим, а тому не можливим є поновлення сторін у попередній стан, однак, оскаржувані договори не спрямовані на реальне настання правових наслідків, а тому повинні бути визнаними недійсними.
Протоколом  автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024 року,   суддею – доповідачем у справі визначено суддю  Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.
Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами  Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року,  №58/2023 від 06.02.2023 року,  №254/2023 від 01.05.2023 року,  №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023  року, №49/2024 від 05.02.2024 року, №271/2024  від 06.05.2024 року, №469/2024 від 23.07.2024 року, №740/2024 від 28.10.2024 року   відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада    2024 року строком на 90 діб.
          Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 “Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану” встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua.  
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 року, з урахуванням ухвали від 11.12.2024 року,  апеляційну скаргу     Головного управління ДПС у Харківській області  на рішення     господарського суду Харківської  області від 24.10.2024 року у справі № 520/28153/23  залишено без руху; останнє зобов`язано   усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено,     що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
09.12.2024 року на адресу суду  від апелянта надійшла заява про виконання ухвали суду (вх.№ 15700), яку разом з додатками долучено до матеріалів справи.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою   Головного управління ДПС у Харківській області       на рішення       господарського суду Харківської     області від 24.10.2024 року   у справі № 520/28153/23; учасникам справи      встановлено  строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України,   з доказами надсилання його апелянту; призначено  справу   до  розгляду на   "22" січня 2025 року 14:00 год.    у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресом: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №132; витребувано  з господарського суду Харківської  області матеріали справи №520/28153/23.
13.12.2024 року  на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №520/28153/23 (вх.№15971).
16.12.2025 року  на адресу суду від 2-го відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№16075), який долучено до матеріалів справи, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, в обґрунтування якого вказує на  те, що 1-м відповідачем та 2-м відповідачем було вчинено всі можливі дії задля доведення до відома контролюючого органу інформації про помилково складені та надіслані на реєстрацію податкові накладні; станом на час відкриття судового провадження жодних правових наслідків для податкового органу за наслідком помилково складених податкових накладних не наступило; господарський суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов  обґрунтованого висновку, що матеріалами справи не підтверджується завдання матеріального збитку державним чи іншим інтересам та наявності інших суспільно небезпечних наслідків; позивачем не наведено жодної належної обставини та не надано жодних належних та обґрунтованих доказів в обґрунтування власної позиції, викладеної в апеляційній скарзі, позовні вимоги контролюючого органу є необґрунтованими, а висновки суду першої інстанції такими, що відповідають обставинам справи, зроблені з повним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а відтак оскаржуване судове рішення відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області слід залишити без задоволення.
20.01.2025 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Харківській області  - Поліщук О.В.    надійшла     заява          (вх.№850) , яку         долучено до матеріалів справи, в якій      останній        просив надати   можливість участі у   судовому    засіданні, призначеному на  22.01.2025 року о 14:00 год.       в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку “EasyCon”.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 року, зокрема,  задоволено    заяву         представника Головного управління ДПС у Харківській області  - Поліщук О.В.; судове засідання у справі,   призначене на   "22" січня      2025   року  о  14:00 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено   провести  за участю  представника Головного управління ДПС у Харківській області  - Поліщук О.В.    в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів  представника; вчинено інші процесуальні дії. 
В судовому  засіданні 22.01.2025 року представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити; представник 1-го, 2-го, 3-го та 4-го відповідачів проти задоволення апеляційної скарги заперечував. 
             Ухвали суду апеляційної інстанції від 11.12.2024 року та від 21.01.2025 року  було надіслано ГУ  ДПС у Харківській області,   ТОВ "БРІЛЛЕТ" , ФГ   "ПЕРВОМАГРО",  ТОВ 
 "КОНОПЛЯР",    ТОВ   "Агро Грін Ленд"    до електронного кабінету в системі "Електронний суд".         
05.10.2021 року  офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.
Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у   постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року  у справі №906/184/21, від 02.11.2022  року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року  у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що   чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.
Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).
Також, інформацію про дату, час та місце розгляду  справи було розміщено на   офіційному веб сайті Східного апеляційного господарського суду  веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".
За змістом  ч. 1 ст. 11 Закону України “Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції” якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України (з посиланням на веб адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. 
Окрім того, відповідно до ч. 2            ст. 2 Закону України “Про доступ до судових рішень”                             усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1             ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвали       суду   апеляційної інстанції від 11.12.2024 року та від 21.01.2025 року   були     у встановленому порядку внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
          Статтею  12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 
Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).
При цьому, від учасників справи  впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції   справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.
           Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
          Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини        від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000       у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
       Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених        ст.       42 ГПК        України та         беручи до уваги відсутність клопотань           від учасників справи          щодо відкладення розгляду апеляційної скарги        у зв`язку з заходами,  встановленими особливим режимом роботи  суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
       Розглянувши матеріали справи,     заслухавши пояснення представників сторін,       перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції          неоспорених обставин справи,         колегія суддів встановила наступне.
Головне Управління ДПС у Харківській області посилається на те, що між ТОВ "БРІЛЛЕТ"  (постачальник) та ФГ "ПЕРВОМАГРО" (покупець) нібито було укладено договір поставки № 0304/2023-1 від 03.04.2023 року, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність покупця власну сільськогосподарську продукцію: пшеницю згідно ДСТУ 3768:2019 "ПШЕНИЦЯ. ТЕХНІЧНІ УМОВИ", а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату. 
Відповідно до наданих товарно-транспортних накладних, транспортування здійснювалось у період з 03.04.2023 року  по 14.04.2023 року  автомобільним перевізником ФГ "ПЕРВОМАГРО" транспортними засобами з державними номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 з пункту навантаження - Харківська обл., м. Первомайський, вул. Миру, 48-А пункт розвантаження – Одеська обл., м. Ізмаїл, Болградське шосе, 14. 
07 серпня 2023 року за вх. № 29846/5 на адресу контролюючого органу надійшла відповідь від Головного управління національної поліції в Одеській області стосовно надання інформації про пересування автомобілів з державними номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у період з 02.04.2023 року по 02.05.2023 року, якими таке перевезення пшениці здійснювалося на адресу ФГ "ПЕРВОМАГРО" та відповідно до вказаної відповіді контролюючому органу стало відомо, що ГУ НП в Одеській області відомостями про пересування транспортних засобів у період вказаний у запиті не володіє. 
Вказане свідчить про те, що транспортні засоби на території Одеської області у період з 02.04.2023 року  по 02.05.2023  року не перебували. 
Також, ГУ ДПС у Харківській області, в межах розгляду іншої судової справи № 520/16235/23, було направлено лист до Головного сервісного центру МВС про надання відомостей про транспортні засоби, якими здійснювались перевезення згідно ТТН від 03.04.2023  року  № 030401, від 03.04.2023 року  № 030402, від 03.04.2023 року  № 030403, від 07.04.2023 року  № 070401, від 07.04.2023 року  № 070402, від 07.04.2023 року  № 080403, від 10.04.2023 року  № 100401, від 10.04.2023 року  № 100402, від 10.04.2023 року  № 100403, від 12.04.2023 року  № 120401, від 12.04.2023 року  № 120402, від 12.04.2023 року  № 120403, від 14.04.2023 року  № 140401 наданих на підтвердження транспортування пшениці за договором поставки. 
За отриманою інформацією від Головного сервісного центру МВС згідно Єдиного реєстру транспортних засобів за ФГ "ПЕРВОМАГРО", що виступає автомобільним перевізником згідно вказаних ТТН не зареєстровано транспортних засобів з державними номерними знаками НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів. ТОВ "БРІЛЛЕТ"  на підтвердження реальності договору поставки № 0304/2023-1 від 03.04.2023 з ФГ "ПЕРВОМАГРО" надало платіжні доручення № 410 від 03.04.2023 року, № 428 від 07.04.2023 року, № 435 від 10.04.2023 року, № 448 від 12.04.2023 року, № 453 від 14.04.2023  року за призначенням "Оплата за пшеницю зг. дог. №0304/2023-1 від 03 квітня 2023 р." згідно з якими ФГ"ПЕРВОМАГРО"  нібито здійснило оплату ТОВ"БРІЛЛЕТ"  за поставлену пшеницю. 
ГУ ДПС у Харківській області скеровано запит на адресу АТ "МОТОР-БАНК" щодо надання інформації стосовно автентичності, справжності платіжних доручень наданих ТОВ "БРІЛЛЕТ" та повідомити чи здійснювалися платежі ФГ "ПЕРВОМАГРО" (Покупцем) на користь ТОВ"БРІЛЛЕТ"  (Продавця); 22.08.2023 року  за вх. № 60864/6 від АТ "МОТОР-БАНК" надійшла відповідь, згідно якої контролюючому органу стало відомо, що по рахунку № НОМЕР_5 , що належить ФГ"ПЕРВОМАГРО"  (код ЄДРПОУ 43316873) платіжні доручення № 410 від 03.04.2023 року, № 428 від 07.04.2023 року, № 435 від 10.04.2023 року, № 448 від 12.04.2023 року, № 453 від 14.04.2023 року, на користь ТОВ "БРІЛЛЕТ"  не сплачувались.
За таких обставин ГУ ДПС у Харківській області вказує, що ФГ "ПЕРВОМАГРО"  не здійснювало розрахунків з ТОВ "БРІЛЛЕТ"  за нібито поставлений товар за договором поставки № 0304/2023-1 від 03.04.2023 року; більше того, посадові особи ТОВ "БРІЛЛЕТ" , усвідомлюючи протиправність своїх дій, надали підроблені платіжні доручення, з метою введення контролюючого органу та суду в оману та доведення злочинного умислу щодо формування безпідставної податкової вигоди до кінця.
Також,   ГУ ДПС у Харківській області  зазначає, що між ТОВ"БРІЛЛЕТ"  (покупець) та ТОВ "КОНОПЛЯР"  (постачальник) нібито було укладено договір поставки № 0604/23 від 06.04.2023 року, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність покупця власну сільськогосподарську продукцію: пшениця згідно ДСТУ 3768:2019, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату; ТОВ "КОНОПЛЯР"  подано до контролюючого органу повідомлення про об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форми № 20-ОПП. 
Згідно поданого повідомлення, зазначене товариство провадило свою діяльність у Харківській області (земельні ділянки на праві довгострокового користування або оренди); ГУ ДПС у Харківській області, для встановлення об`єктивної істини, повного та всебічного розгляду справ було направлено запит до Біляївської сільської ради з проханням надати інформацію щодо наявності земельних ділянок (інформацію про власника, адресу розташування, кадастровий номер), які належать або використовує ТОВ "КОНОПЛЯР" , а також здійснення господарської діяльності в межах території с. Дмитрівка; 22 серпня 2023 року за вх. № 33573/5/ЕП надійшла відповідь від Біляївської сільської ради згідно з якою встановлено, що Біляївською сільською радою договори оренди земельних ділянок комунальної власності з ТОВ "КОНОПЛЯР" не вкладалися, у приватну власність не передавалися; з метою підтвердження чи спростування інформації про наявність чи відсутність сільськогосподарської техніки, що належить ТОВ "КОНОПЛЯР"  ГУ ДПС у Харківській області в межах адміністративних справ №№ 520/17623/23, 520/17624/23 за позовом ТОВ "ЗЕРНОТРЕЙД ПРОМ" до ГУ ДПС у Харківській області та ДПС, що перебували в провадженні Харківського окружного адміністративного суду було надіслано відповідний запит до ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області. Листом за вх. від 08.08.2023 року  № 30076/5/СЕВ ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області було надано відповідь, що згідно електронного реєстру техніки, станом на 07.08.2023 року ТОВ "КОНОПЛЯР"  на праві власності сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Харківській області не обліковуються;  ТОВ"БРІЛЛЕТ"  на підтвердження реальності договору поставки № 0604/23 від 06.04.2023 року  з ТОВ "КОНОПЛЯР"  було надано платіжні доручення № 255 від 07.04.2023 року, № 258 від 08.04.2023 року, № 272 від 09.04.2023  року  за призначенням "Оплата за пшеницю зг. дог. № 060423 від 06 квітня 2023 р. ", згідно з якими ТОВ "БРІЛЛЕТ"  нібито здійснило оплату ТОВ "КОНОПЛЯР"  за поставлену пшеницю;  ГУ ДПС у Харківській області було скеровано запит на адресу АТ "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" щодо надання інформації стосовно автентичності, справжності платіжних доручень наданих ТОВ "БРІЛЛЕТ" та повідомити чи здійснювалися платежі ТОВ "БРІЛЛЕТ"  (Покупцем) на користь ТОВ "КОНОПЛЯР" (Продавця). 
На адресу ГУ ДПС у Харківській області 17.08.2023 року за вх. № 59875/6/ЕП надійшла інформація від АТ "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" про те, що платіжні доручення № 255 від 07.04.2023 року, № 258 від 08.04.2023 року, № 272 від 09.04.2023 року у Банку не проводилися. 
Крім того, згідно наданих платіжних доручень № 255 від 07.04.2023 року, № 258 від 08.04.2023 року, № 272 від 09.04.2023 року  ТОВ "КОНОПЛЯР" здійснив продаж пшениці згідно договору поставки № 0604/23 від 06.04.2023 року  на загальну суму 794150,00 грн.
При цьому в графі "КРЕДИТ рах.№ зазначено "UA083806340000026004177226001"; згідно інформаційних ресурсів ДПС інформація про наявність у ТОВ "КОНОПЛЯР" даного банківського рахунку відсутня; ГУ ДПС у Харківській області було скеровано запит від 21.08.2023 року № 15391/5/20-40-05-07-09 до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" для отримання інформації щодо наявності у ТОВ "КОНОПЛЯР" відкритого банківського рахунку № НОМЕР_6 ; на вказаний запит 04.09.2023 року ГУ ДПС у Харківській області отримало відповідь від 03.09.2023 року  № 20.1.0.0.0/7- 230831/14426 відповідно до якої, зазначений у запиті рахунок № НОМЕР_6 в АТ КБ “ПриватБанк” не відкривався/не обслуговується;  ГУ ДПС у Харківській області скеровано запит на адресу Головного управління статистики у Харківській області щодо середньої врожайності пшениці 2022 року та кукурудзи 2022 року в Харківській області та отримання врожаю даної культури ТОВ"КОНОПЛЯР", на який  за вх. № 38451/5/ЕП від 12.09.2023 року  Головного управління статистики у Харківській області отримана відповідь відповідно до якої, ТОВ "КОНОПЛЯР" у 2022 році не був залучений Держстатом до сукупностей звітуючи одиниць державних статистичних спостережень зі статистики сільського господарства, зазначену статистичну звітність у 2022, 2023 роках до Головного управління статистики у Харківській області не подавали.
Окрім того, ГУ ДПС у Харківській області   посилається на те, що між ТОВ "БРІЛЛЕТ"  (покупець) та ТОВ "Агро Грін Ленд"    (постачальник) нібито було укладено договори поставки № 2003-23 від 20.03.2023  року та № 0302-22 від 03.02.2022 року  відповідно до яких в порядку та на умовах, визначених цими договорами, постачальник зобов`язувався поставити (передати) у власність покупця власну сільськогосподарську продукцію: пшениця згідно ДСТУ 3768:2019, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату;  ТОВ "Агро Грін Ленд"    подано до контролюючого органу повідомлення про об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форми № 20-ОПП, згідно якого зазначене товариство провадило свою діяльність у Харківській області (земельні ділянки на праві довгострокового користування або оренди);  ГУ ДПС у Харківській області, для встановлення об`єктивної істини, повного та всебічного розгляду справи було направлено запит до Біляївської сільської ради з проханням надати інформацію щодо наявності земельних ділянок (інформацію про власника, адресу розташування, кадастровий номер), які належать або використовує ТОВ "Агро Грін Ленд", а також здійснення господарської діяльності в межах території с. Біляївка;  22 серпня 2023 року за вх. № 33573/5/ЕП надійшла відповідь від Біляївської сільської ради згідно з якою встановлено, що Біляївською сільською радою договори оренди земельних ділянок комунальної власності з ТОВ "Агро Грін Ленд"  не вкладалися, у приватну власність не передавалися; з метою підтвердження чи спростування інформації про наявність чи відсутність сільськогосподарської техніки, що належить ТОВ "Агро Грін Ленд"   ГУ ДПС у Харківській області в межах адміністративних справ №№ 520/17623/23, 520/17624/23 за позовом ТОВ "ЗЕРНОТРЕЙД ПРОМ" до ГУ ДПС у Харківській області та ДПС, що перебували в провадженні Харківського окружного адміністративного суду було надіслано відповідний запит до ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області. Листом за вх. від 10.08.2023 року № 30667/5/СЕВ ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області було надано відповідь, що згідно електронного реєстру техніки, станом на 08.08.2023 року ТОВ "Агро Грін Ленд"   на праві власності сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Харківській області не обліковуються;  ТОВ "БРІЛЛЕТ" на підтвердження реальності договорів поставки № 2003-23 від 20.03.2023 року  та № 0302-22 від 03.02.2022 року  з ТОВ "Агро Грін Ленд"   надано платіжні доручення № 55 від 04.02.2022 року, № 61 від 07.02.2022 року, № 68 від 09.02.2022 року, № 55 від 23.03.2022 року, № 139 від 21.03.2023 року, № 145 від 23.03.2023  року   за призначенням "Оплата за пшеницю зг. дог. №2003-23 від 20 березня 2023 р. " та "Оплата за пшеницю зг. дог. №0302-22 від 03 лютого 2022 р. ",  згідно з якими ТОВ "БРІЛЛЕТ" нібито здійснило оплату ТОВ "Агро Грін Ленд"  за поставлену пшеницю;  ГУ ДПС у Харківській області скеровано запит на адресу АТ "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" щодо надання інформації стосовно автентичності, справжності платіжних доручень наданих ТОВ "БРІЛЛЕТ" та повідомити чи здійснювалися платежі ТОВ "БРІЛЛЕТ"  (покупцем) на користь ТОВ "Агро Грін Ленд"    (продавця); на адресу ГУ ДПС у Харківській області 17.08.2023 року  за вх. № 59875/6/ЕП надійшла інформація від АТ "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" про те, що платіжні доручення № 55 від 04.02.2022 року, № 61 від 07.02.2022 року, № 68 від 09.02.2022 року, № 55 від 23.03.2022 року, № 139 від 21.03.2023 року, № 145 від 23.03.2023 року у Банку не проводилися. 
ГУ ДПС у Харківській області скеровано запит на адресу Головного управління статистики у Харківській області щодо середньої врожайності пшениці 2022 року та кукурудзи 2022 року у Харківській області та отримання врожаю даної культури ТОВ "Агро Грін Ленд" , на який за вх. № 38451/5/ЕП від 12.09.2023 року від  Головного управління статистики у Харківській області отримано відповідь, згідно якої, ТОВ "Агро Грін Ленд"   у 2022 році не був залучений Держстатом до сукупностей звітуючи одиниць державних статистичних спостережень зі статистики сільського господарства, зазначену статистичну звітність у 2022, 2023 роках до Головного управління статистики у Харківській області не подавали.
Виходячи з викладених обставин, а саме відповідей банків та інших установ, якими спростовано реальність господарських операцій, ГУ ДПС у Харківській області  зазначає, що господарські операції між ТОВ "БРІЛЛЕТ" , ФГ "ПЕРВОМАГРО", ТОВ"КОНОПЛЯР" , ТОВ "Агро Грін Ленд"    не призвели до цивільно-правових наслідків та не спричинили зміни в майновому стані платників податків, зазначені обставини свідчать про відсутність реального характеру відповідних операцій та про безтоварність господарських операцій за договорами поставки № 0304/2023-1 від 03.04.2023 року, № 0604/23 від 06.04.2023 року, № 2003-23 від 20.03.2023 року та № 0302-22 від 03.02.2022 року;  у разі виявлення фіктивних або безтоварних операцій, такі операції можуть бути анульовані, і відповідні суми не стягуються на користь держави.
Відповідачами під час розгляду справи зазначалося про відсутність оригіналів договорів, які є предметом даного позову, оскільки їх не було укладено, тому жодних правових наслідків не наступило та не могло наступити.
Позивачем не було надано   оригіналів спірних договорів, у зв`язку з їх відсутністю у останнього.  
Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача   з відповідним позовом до господарського суду Харківської   області, в якому останній просив, з урахуванням заяви про     зміну предмету позову,   визнати договір поставки № 0304/2023-1 від 03.04.2023 року, укладений між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ФГ "ПЕРВОМАГРО" недійсним; визнати договір поставки № 0604/23 від 06.04.2023 року, укладений між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ "КОНОПЛЯР" недійсним; визнати договір поставки № 2003-23 від 20.03.2023 року, укладений між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ "АГРО ГРІН ЛЕНД" недійсним; визнати договір поставки № 0302-22 від 03.02.2023 року, укладений між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ "АГРО ГРІН ЛЕНД" недійсним.
24.10.2024  року господарським судом Харківської         області ухвалено       оскаржуване    рішення, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість  рішення    господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної         скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна                    скарга не підлягає     до                    задоволення з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях                  Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі        Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Частиною 1  статті 509 ЦК  України  визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.2  статті 509  ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених  статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2  ст. 11 ЦК  України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК  України).
Відповідно до ч. 7  ст. 179 ГК  України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими  ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Згідно ч.1  ст. 202 ЦК  України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 5  ст. 203 ЦК  України  передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно ч.1  ст. 626 ЦК  України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до  статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1  ст. 627 ЦК  України).    
Відповідно до ч. 2  ст. 16 ЦК  України, визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб,
Згідно  ст. 215 ЦК  України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6  ст. 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Частинами 1-5  ст. 203 ЦК  України  встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частини 1  статті 207 ГК  України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.
Згідно ч.1  ст. 216 ЦК  України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
У правових висновках, викладених  у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018  року у справі № 905/1227/17,  зокрема, вказано на те, що  вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.02.2024 року  у справі № 917/1173/22, від 26.05.2023 року  у справі № 905/77/21).
Таким чином, при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним позивач повинен довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також наявність у позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину (правочинів).
Аргументи апелянта на те,  що 07.08.2023 року   на адресу позивача надійшла відповідь від ГУ національної поліції в Одеській області щодо надання інформації про пересування автомобілів з державними номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у період з 02.04.2023 року по 02.05.2023 року, якими здійснювалося перевезення пшениці на адресу ФГ "ПЕРВОМАГРО", в якій зазначено, що останній такими відомостями  не володіє, що  свідчить про те, що  вказані автомобілі на території Одеської області у зазначений період  не перебували; пунктом 2.2 договору визначено, що одночасно з товаром постачальник зобов`язується передати покупцю документи, що стосуються товару та підлягають передаванню разом із товаром, а саме: видаткову накладну, рахунок-фактуру, інші документи, які стосуються поставки товару, як зазначає апелянт, таких документів ТОВ"БРІЛЛЕТ"  не надано;  ФГ "ПЕРВОМАГРО"  не здійснювало розрахунків з ТОВ "БРІЛЛЕТ" за нібито поставлений товар за договором поставки № 0304/2023- 1 від 03.04.2023 року;  посадові особи ТОВ "БРІЛЛЕТ"  надали підроблені платіжні доручення, з метою введення контролюючого органу та суду в оману;  ТОВ "БРІЛЛЕТ", на думку апелянта,  надано до суду завідомо неправдиві відомості про отримання в оренду транспортних засобів за договором оренди транспортних засобів від 25.05.2021 року  № 25-01, так як у ТОВ ПХК "ІДЕАЛ" відсутня технічна можливість надання в оренду одних і тих самих транспортних засобів за двома цивільно-правовими договорами одночасно;  ГУ ДПС у Харківській області направлено запит до ТОВ "КОНОПЛЯР" про надання інформації та підтверджуючих документів щодо господарських взаємовідносин із ТОВ "БРІЛЛЕТ"; відповідь від ТОВ "КОНОПЛЯР"  не надходила, вказане, на думку апелянта,   свідчить про безтоварність господарських операцій за договором поставки № 0604/23 від 06.04.2023 року у зв`язку з:  наданням неправдивих відомостей щодо наявності земельних ділянок для вирощування сільськогосподарських культур; - відсутністю необхідних основних засобів для здійснення такого об`єму господарських операцій та вирощування пшениці власними силами; - відсутністю факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за господарськими операціями між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ "КОНОПЛЯР"; - не наданням документів на підтвердження виконання умов договору поставки № 0604/23 від 06.04.2023 (рахунків-фактури документів, що посвідчують якість товару тощо); - відсутністю розрахунків ТОВ "БРІЛЛЕТ" з ТОВ "КОНОПЛЯР"  за поставлений товар за договором поставки № 0604/23 від 06.04.2023; - відсутністю відкритого банківського рахунку у ТОВ "КОНОПЛЯР"; - анулюванням реєстрації платником ПДВ ТОВ "КОНОПЛЯР" ; - неподанням статистичної звітності у 2022, 2023 роках до ГУ статистики у Харківській області; вказане, як також зазначає апелянт,  свідчить про безтоварність господарських операцій за договорами поставки № 2003-23 від 20.03.2023 року  та № 0302-22 від 03.02.2022 року  у зв`язку з:  наданням неправдивих відомостей щодо наявності земельних ділянок для вирощування сільськогосподарських культур; - відсутністю необхідних основних засобів для здійснення такого об`єму господарських операцій та вирощування пшениці власними силами; - відсутність факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за господарськими операціями між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ  "Агро Грін Ленд"; - не наданням документів на підтвердження виконання умов договорів поставки № 2003-23 від 20.03.2023 та № 0302-22 від 03.02.2022 року  (рахунків-фактури документів, що посвідчують якість товару тощо); - відсутністю розрахунків ТОВ "БРІЛЛЕТ"  з ТОВ  "Агро Грін Ленд"  за поставлений товар за договорами поставки № 2003-23 від 20.03.2023 та № 0302-22 від 03.02.2022; - неподанням статистичної звітності у 2022, 2023 роках до ГУ статистики у Харківській області; отже, як вказує апелянт,  встановлено надання завідомо неправдивих відомостей для здійснення і підтвердження реальності господарських операцій та не доведено їх фактичне здійснення, що позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди ФГ "ПЕРВОМАГРО", не приймаються, з огляду на таке.
Господарський суд першої інстанції обґрунтовано зазначив на те, що у  матеріалах  справи   відсутні докази того, що при укладенні спірних  правочинів відповідачі керувались умислом щодо отримання безпідставної податкової вигоди, тоді як відповідачі  посилаються на те, що операції з поставки товару між сторонами не відбувалися; переміщення ТМЦ не здійснювалося, товар не відвантажувався, кошти за нього не отримувалися, зміни в матеріальному стані відповідачів не відбувалися, спірні договори не було укладено, а за ними помилково було складено та надіслано на реєстрацію податкові накладні: № 1 від 03.04.2023 року, № 2 від 07.04.2023 року, № 3 від 10.04.2023 року, № 4 від 12.04.2023 року, № 5 від 14.04.2023 року, № 6 від 17.04.2023 року, № 7 від 18.04.2023 року, які на даний час не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних,  за якими не виникло жодних правових зобов`язань та, внаслідок чого не було сформовано податковий кредит, а отже відсутні будь-які правові наслідки для податкового органу.
Також, господарський суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що також підтверджується і  матеріалами справи про те , що ФГ "ПЕРВОМАГРО" було надіслано на адресу Головного управління ДПС у Харківській області лист вих. № 2607/23-1 від 26 липня 2023 року, в якому фермерське господарство підтверджувало, що вказані податкові накладні були помилкові та, що ФГ "ПЕРВОМАГРО" та   вказаними контрагентами не відображено у податкових деклараціях податкове зобов`язання з ПДВ, внаслідок чого ФГ "ПЕРВОМАГРО" не сформовано та не використано податковий кредит за вказаними податковими накладними.
З матеріалів справи слідує, що ТОВ "БРІЛЛЕТ" було надіслано на адресу Головного управління ДПС у Харківській області лист вих. № 2607ПН/1 від 26.07.2023 року з повідомленням вказаних обставин;  ТОВ "БРІЛЛЕТ" не було відображено у податковій декларації за квітень 2023 року податкове зобов`язання з ПДВ, яке виникло на підставі помилково складених податкових накладних.
Так, лист ТОВ "БРІЛЛЕТ" було отримано контролюючим органом 22.09.2023 року, а лист ФГ "ПЕРВОМАГРО" - 19.09.2023 року. 
Господарський суд першої інстанції обґрунтовано зазначив на те, що крім того, позивачем визнається, що в податковій декларації за квітень 2023 року відповідачами було відкориговано дану декларацію та за наслідком помилково складених податкових накладних податковий кредит не було сформовано та, що станом на час відкриття судового провадження жодних правових наслідків для податкового органу за наслідком помилково складених податкових накладних не наступило.
Згідно ч. 6  ст. 75 ГПК України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, відповідно до приписів ч. 6  ст. 75 ГПК України  вчинення кримінального правопорушення може бути підтверджено лише обвинувальним вироком, однак, позивачем не долучено до матеріалів позову такого вироку.
Господарським судом першої інстанції обґрунтовано зазначено на те, що також, не є належними доводи позивача в обґрунтування позовних вимог про те, що в іншому судовому провадженні відповідачем наче було долучено копії документів, засвідчених печатками товариств, які  судом не можуть братися  до уваги, зокрема, з підстави того, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від  05.06.2024 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 року, визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області № 2327 від 30.11.2023 року про відповідність ФГ "ПЕРВОМАГРО" критеріям ризиковості платника податку, зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, виключити ФГ "ПЕРВОМАГРО" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Так, за матеріалами справи, в ході даного судового провадження судом було досліджено, між іншим,  взаємовідносини ФГ "ПЕРВОМАГРО" з ТОВ "БРІЛЛЕТ"; при цьому, зокрема,  досліджено лист ТОВ "БРІЛЛЕТ" до податкового органу, про те, що вказані податкові накладні були помилково складені та за наслідком розгляду даної справи судом   було зроблено висновок про те, що "документального підтвердження обставин, що товариство та/або його контрагенти задіяні у проведенні ризикових операцій, відповідачем не надано та, що  жодних доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, які характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства, не подано".
Таким чином, відповідно до ч.4  ст. 75 ГПК України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Окрім того, щодо позову ТОВ "БРІЛЛЕТ" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії у справі № 520/17132/23 господарським судом першої інстанції обґрунтовано зазначено на те, що  провадження у справі № 520/17132/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛЕТ" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії було закрито на підставі відмови від позову ТОВ "БРІЛЛЕТ" з зазначенням викладених обставин щодо того, що податкові накладні було направлено на реєстрацію помилково.
Таким чином,  господарський суд першої інстанції обґрунтовано зазначив на те, що матеріалами справи не підтверджується завдання матеріального збитку державним чи іншим інтересам та наявності інших суспільно небезпечних наслідків.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі правові висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18, пункт 57), від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18, пункт 40).
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають враховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права мас відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Частинами 1 та 2  статті 216 ЦК України  передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (постанова Верховного Суду від 23.09.2021 року  у справі № 904/1907/15).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 26.05.2023 року  у справі №905/77/21 зазначила, що визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у частині 1  статті 2 ГПК України  (аналогічні правові висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 року у справі №908/976/19).
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 26.01.2021 року  у справі №522/1528/15-ц, від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 та від 16.11.2022 року  у справі №911/3135/20, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність у повторному зверненні до суду. А обрання неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 року у справі №910/12525/20.
А отже, так само,  не приймаються аргументи апелянта на те, що у  даній справі неможливим є застосування двосторонньої реституції, оскільки, як зазначає апелянт, майно та грошові кошти за  договорами не було і не могло бути переданим, а тому не можливим є поновлення сторін у попередній стан, однак, оскаржувані договори не спрямовані на реальне настання правових наслідків, а тому,  на думку апелянта,   повинні бути визнаними недійсними.
          За матеріалами справи, відповідні події за спірними договорами не відбулися, оскільки а ні постачання товару, а ні його оплата, формування податкового кредиту за ними не відбулося, у зв`язку з чим в діях відповідачів відсутні будь-які порушення прав та законних інтересів позивача, а тому господарський суд першої інстанції обґрунтовано зазначив на те, що вказане свідчить про те, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, а обрання неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.
Господарський суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що спірні договори були укладені  також з порушенням вимог ч.1 ст.  202, ч. 5 ст.  203, ч.1 ст.  626 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим вони не можуть створювати юридичних наслідків для сторін через їх нікчемність та вірно  вказав, що  договір поставки № 0304/2023-1 від 03.04.2023 року, укладений між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ФГ "ПЕРВОМАГРО"; договір поставки № 0604/23 від 06.04.2023 року, укладений між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ "КОНОПЛЯР"; договір поставки № 2003-23 від 20.03.2023 року, укладений між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ "АГРО ГРІН ЛЕНД"; договір поставки № 0302-22 від 03.02.2023 року, укладений між ТОВ "БРІЛЛЕТ" та ТОВ "АГРО ГРІН ЛЕНД" є нікчемними, у зв`язку з чим згідно ч.2  ст. 215 ЦК    України  такі договори не можуть бути визнанні судом недійсними.
Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, господарський суд першої інстанції  дійшов обґрунтованого  висновку про відмову  в задоволенні позову у повному обсязі.
Отже, висновок    місцевого  господарського суду про  відмову у позові     відповідає   принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1                   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників                   та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі “Проніна проти України” (Рішення Європейського суду з прав людини                   від 18.07.2006 року). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини                       у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст.                             6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.                    6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Апелянту   було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Апелянту       була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
            Керуючись  ст.   269,   ч.1 ст. 275,   ст. 282  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без  задоволення.
        Рішення     господарського суду Харківської             області від 24.10.2024    року у справі № 520/28153/23  залишити без змін.                         
         Постанова набирає законної сили з дня її прийняття  і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення  повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 30.01.2025 року.

Головуюча    суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           О.В. Плахов