Номер провадження: 22-ц/813/27/25 
Справа № 509/1431/17
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Скрипченко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви про поворот виконання рішення.
28 січня 2019 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшла заява ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 січня 2018 року, в якому заявник просив суд, в порядку повороту виконання вказаного рішення, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь безпідставно стягнуту з нього на користь ОСОБА_1 суму матеріальних збитків (ринкову вартість автомобілю) у розмірі 136142 грн, вартість проведення оцінки пошкодженого автомобілю у розмірі 1485 грн, моральну шкоду у розмірі 3000 грн, суму судового збору у розмірі 1406,27 грн, а всього в загальному розмірі 142033,27 грн, мотивуючи це тим, що ним, до скасування вищевказаного рішення суду постановою апеляційної інстанції, на підставі виконавчого листа №509/1431/17 виданого Овідіопольським районним судом 12 березня 2018 року вищевказані суми були сплачені добровільно. Постановою державного виконавця Первомайського МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області Погорельського М.С. від 19.07.2018 – було закінчено виконавче провадження ВП № 56198083 у зв`язку зі сплатою боржником ОСОБА_3 боргу у повному обсязі згідно розпорядження №56198083 від 12.07.2018, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення з направленням копії постанови сторонам виконавчого провадження та суду, що видав виконавчий документ.

Короткий зміст ухвалу суду першої інстанції.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 лютого 2019 року заяву ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 23 січня 2018 р. задоволено. Допущено оку поворот виконання рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 23 січня 2018 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В порядку повороту виконання судового рішення стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно стягнуту суму боргу в загальному розмірі 142033,27 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про задоволення заяви.

Сповіщення сторін.
Про судове засідання, призначене на 29 січня 2025 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи, однак у судове засідання не з`явились.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Повний текст судового рішення виготовлено 10 лютого 2025 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвалу суду першої інстанції скасуванню, а у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Так, задовольняючи заяву, суд першої інстанції правильно послався на те, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 січня 2018 року по вищевказаній цивільній справі позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки (ринкову вартість автомобілю) у розмірі 136142 грн., вартість проведення оцінки пошкодженого автомобілю у розмірі 1485 грн, моральну шкоду у розмірі 3000 грн та суму судового збору у розмірі 1406,27 грн, після відшкодування ОСОБА_3 – ОСОБА_1 матеріальної шкоди ринкової вартості пошкодженого автомобілю марки «Renault Logan» д/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску у розмірі 136142 грн. зобов`язано ОСОБА_1 передати вищевказаний автомобіль ОСОБА_3 . У задоволенні решти позову відмовлено (т.1, а.с. 101-109).
Постановою апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 січня 2018 року у вищевказаній цивільній справі в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальних збитків, вартість оцінки пошкодженого автомобілю, моральної шкоди, суми судового збору та зобов`язання ОСОБА_1 передати вищевказаний автомобіль ОСОБА_3 скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір 2109,40 грн. за розгляд справи апеляційним судом (т.1, а.с. 160-163).
28 січня 2019 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 січня 2018 року, в якому заявник просив суд, в порядку повороту виконання вказаного рішення, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь безпідставно стягнуті з нього на користь ОСОБА_1 суму матеріальних збитків (ринкову вартість автомобілю) у розмірі 136142 грн, вартість проведення оцінки пошкодженого автомобілю у розмірі 1485 грн, моральну шкоду у розмірі 3000 грн, суму судового збору у розмірі 1406,27 грн, а всього в загальному розмірі 142033,27 грн, мотивуючи і посилаючись на те, що ним, до скасування вищевказаного рішення суду постановою апеляційної інстанції, на підставі виконавчого листа №509/1431/17, виданого Овідіопольським районним судом 12 березня 2018 року вищевказані суми за рішенням суду від 23 січня 2018 року були сплачені ним добровільно і повністю, що підтверджується постановою державного виконавця Первомайського МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області Погорельського М.С. від 19.07.2018, якою було закінчено виконавче провадження ВП № 56198083 у зв`язку зі сплатою боржником ОСОБА_3 боргу у повному обсязі згідно розпорядження № 56198083 від 12.07.2018, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення з направленням копії постанови сторонам виконавчого провадження та суду, що видав виконавчий документ (а.с. 175).
Таким чином, на сьогодні, з огляду на постанову апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року з ОСОБА_3 були безпідставно стягнуті на користь ОСОБА_1 сума матеріальних збитків (ринкову вартість автомобілю) у розмірі 136142 грн, вартість проведення оцінки пошкодженого автомобілю у розмірі 1485 грн, моральна шкоду у розмірі 3000 грн, суму судового збору у розмірі 1406,27 грн, а всього в загальному розмірі 142033,27 грн, які в порядку повороту виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 січня 2018 року підлягають поверненню заявнику ОСОБА_3 , а тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. 
Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.
Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його не чинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника, можлива лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержанного за скасованим рішенням.
Отже, поворот виконання пов`язаний із цілим рядом юридичних фактів: скасування раніше ухваленого і виконаного рішення, яке набрало законної сили; набранням новим судовим рішенням законної сили (рішенням про повну або часткову відмову у задоволенні позову, ухвалою про залишення позову без розгляду або закриття провадження у справі); вказівка на поворот виконання у новому судовому рішенні.
У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягнутого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Первісною основою для повороту виконання є скасування рішення про присудження чи зобов`язання вчинити певну дію або утриматися від її вчинення, яке стало підставою для видачі виконавчого документа, котрий повністю або частково виконаний.
До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (ч. 6 ст. 444 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що 05 березня 2019 року представник ОСОБА_1 подав заяву про перегляд вищевказаної постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами (т.1, а.с.192-196). Заяву обґрунтував тим, що Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі – МТСБУ) підтвердило, що у відповідача ОСОБА_3 на момент ДТП був відсутній дійсний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також встановлені нові обставини, а саме факт того, що поліс № АЕ/9039881, копія якого була надана суду відповідачем, обліковується як невикористаний, а отже, між власником наземного транспортного засобу ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «СКАЙД» (далі – ПАТ «СК «СКАЙД») не було укладено договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/9039881 від 28 квітня 2016 року. Ці обставини є істотними для справи, судом не встановлювалися, не були відомі та не могли бути відомі ОСОБА_1 . Заявник просив задовольнити його заяву на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, постанову Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року скасувати, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 січня 2018 року залишити в силі.
14 січня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 про перегляд постанови Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення (т.2, а.с.76-81).
18 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14.01.2020 про відмову у перегляді постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами (т.1, а.с.151-159).
03 червня 2021 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 січня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2, а.с.226-230).
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 червня 2024 року заяву представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про перегляд постанови Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами задоволено. Постанову Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року скасовано. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області 23 січня 2018 року залишено без змін.
Таким чином, постанова Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року є скасованою, а тому здійснення повороту виконання рішення є неможливим, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що є підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 лютого 2019 року скасувати.
Постановити у справі нове судове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 23 січня 2018 року відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає подальшому касаційному оскарженню.
Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2025 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                                       А.І. Дришлюк