Справа № 463/13223/21                         Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/2870/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року в складі судді Мармаша В.Я. у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,
ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2021 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.
Просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2019 по 30.09.2020, у розмірі 4 412,07 грн, інфляційні втрати у розмірі 45,87 грн, 3% річних у розмірі 64,77 грн, а також 2 270,00 грн судового збору.
Позов обгрунтований тим, що згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 10 від 08.10.2020, відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 . Відповідачам надаються послуги з централізованого опалення за вказаною адресою, і відповідно відповідачі користуються вказаними послугами. Для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення відповідачам був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості даних послуг з метою їх оплати. З огляду на вищенаведене, між сторонами склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг у сфері теплопостачання, а саме позивач надавав послуги відповідачам, а останні такими послугами користувалася для задоволення своїх потреб та не відмовлялись від них, усвідомлюючи, що ці послуги необхідно оплачувати, проте оплату проводили не в повному обсязі. Таким чином, згідно наданого розрахунку за період з 01.11.2019 по 30.09.2020 у відповідачів утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 4 412,07 грн. Крім цього, оскільки відповідачі наявну заборгованість за надані послуги не погашають протягом тривалого часу, тому позивач вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України з відповідачі підлягають стягненню також інфляційні втрати у розмірі 45,87 грн. та три відсотки річних у розмірі 64,77 грн. 
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року позов – задоволено.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2019 по 30.09.2020 у розмірі 4 412,07 грн (чотири тисячі чотириста дванадцять гривень нуль сім копійок), інфляційні втрати в розмірі 45,87 грн (сорок п`ять гривень вісімдесят сім копійок), 3% річних в розмірі 64,77 грн (шістдесят чотири гривні сімдесят сім копійок).
Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" по 756,67 грн (сімсот п`ятдесят шість гривень шістдесят сім копійок) судового збору.
Рішення суду оскаржили відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі посилаються на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначають, що суд першої інстанції дійшов необгрунтованого та хибного висновку про задоволення позову в частині стягнення з них заборгованості за оплату послуг з центрального опалення.Окрім того, при винесенні рішення судом першої інстанції було вирішено питання розподілу судових витрат та вирішено стягнути з відповідачів судовий збір, тоді як вони, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору у всіх судових інстанціях, як інваліди II групи.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково. 
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Згідно з п.13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 за №830, фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, а також факт отримання послуги.
Згідно з ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.
Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 10 від 08.10.2020.
Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією – суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.
Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідачі не в повному обсязі вносили плату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за централізоване опалення за період з 01.11.2019 по 30.09.2020, у розмірі 4 412,07 грн. 
Таким чином, внаслідок невиконання відповідачами обов`язку щодо оплати наданих послуг з постачання теплової енергії було порушено право позивача на своєчасне отримання оплати за надані послуги.
Беручи до уваги те, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є споживачами послуг з теплопостачання за адресою АДРЕСА_2 , та враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов`язань щодо сплати за надані послуги, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за вищевказаною адресою за період з 01.11.2019 по 30.09.2020, у розмірі 4 412,07 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 45,87 грн та 3% річних у розмірі 64,77 грн.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із висновком суду щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судових витрат.
З матеріалів справи убачається, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є особами з інвалідністю другої групи, що підтверджується копією посвідчень(а.с.65).
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Суд першої інстанції не врахував, що відповідачі є особами з інвалідністю ІІ групи, а тому звільнені від сплати судового збору, відтак відсутні підстави для стягнення з відповідачів судового збору на користь позивача.
За таких обставин рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" по 756,67 грн судового збору слід скасувати. В решті рішення залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року в частині стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" по 756,67 грн судового збору – скасувати.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 26.02.2025
Головуючий                                                        
Судді