УХВАЛА
06 березня 2025 року                                                      
м. Київ
справа № 463/6675/23
провадження № 61-1135ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька Ігор Васильович, про визнання права власності, визначення часток співвласників у спільній сумісній власності,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 745/1000 часток земельної ділянки, кадастровий номер 4610137200:07:011:0083, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,10 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), з яких 33/50 ідеальних частин набуто в порядку приватизації земельної ділянки та 85/1000 ідеальних частин набуто в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 02 липня 2024 року позов задоволено частково.
Визначено за ОСОБА_2 33/50 ідеальних частки у праві власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер: 4610137200:07:011:0083, переданої для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 745/1000 часток земельної ділянки, кадастровий номер 4610137200:07:011:0083 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), з яких 33/50 ідеальних частин набутих в порядку приватизації земельної ділянки та 85/1000 ідеальних частин набутих в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та докази на підтвердження поважності причин пропуску строку.
У березні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28 січня 2025 року.
Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки копію постанови апеляційного суду ним отримано засобами поштового зв`язку 24 грудня 2024 року.
Зважаючи на те, що у касаційній скарзі містяться докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, вважаємо за можливе поновити пропущений строк.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23 листопада 2018 року в справі № 911/3665/16, 04 грудня 2018 року в справі № 910/18560/16, від 27 листопада 2019 року в справі № 461/2328/16-ц, від 02 листопада 2022 року в справі № 606/621/15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу № 463/6675/23 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька Ігор Васильович, про визнання права власності, визначення часток співвласників у спільній сумісній власності.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 04 квітня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян