Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       10 лютого 2025 року                                          м. Рівне

Справа № 569/18065/24
Провадження № 33/4815/65/25

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: секретаря судового засідання – Супрунюк К.Р.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Гребенюка В.О.,
потерпілої – ОСОБА_2 ,
представника потерпілої – Чорнобривого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року, –
ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і винесено їй усне зауваження, провадження у справі закрито.
З матеріалів провадження слідує, що 03.09.2024 року приблизно о 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 нецензурно лаялась, образливо чіплялась, висловлювала погрози в бік гр. ОСОБА_2 , чим вчинила дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову про закриття адміністративного провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, а обставини, зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення, не підтверджені. Зазначає, що місцевим судом не повно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому оскаржувана постанова є незаконною. Доводить, що вказівка місцевого суду про те, що вона визнала свою вину і щиро розкаялась не відповідає дійсності, оскільки вона своєї вини не визнавала, так як вважала себе невинуватою, що зокрема підтверджується направленими на адресу суду її захисником пояснень та доказами, які містяться в матеріалах справи. 
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 04 жовтня 2024 року (а.с.24).
Доказів про надіслання копії даної постанови учасникам справи в матеріалах провадження немає.
Згідно апеляційної скарги, копію постанови остання отримала 31.10.2024 року, а з матеріалами справи ознайомилась 06 листопада 2024 року.
Апеляційна скарга подана 08 листопада 2024 року (а.с.26).
Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_2 та її представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.
Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 602999 від 03 вересня 2024 року, ОСОБА_1 03.09.2024 року приблизно о 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 нецензурно лаялась, образливо чіплялась, висловлювала погрози в бік гр. ОСОБА_2 , чим вчинила дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_2 та її чоловік неодноразово чіплялися до неї, погрожували фізичною розправою та в той день спровокували сварку. 
Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_2 , 03 вересня 2024 року вона сиділа на порозі будинку, коли її сусідка ОСОБА_1 проходила повз і почала ображати її нецензурною лайкою, при цьому зазначила, що остання неодноразово ображала її та її чоловіка нецензурними висловлюваннями та погрозами. Також у матеріалах справи містяться флеш-карта з відеозаписами, з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 стоїть дверях та викрикує нецензурні вислови. Крім того, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 вказала, що за фактом нанесення співмешканцем ОСОБА_1 тілесних ушкоджень її чоловіку – ОСОБА_3 , щодо нього відкрито кримінальне провадження, що вкотре підтверджує її слова.
Згідно статті 173 КУпАП дрібне хуліганство – це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок – це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства є місце його вчинення, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також переходи, стадіони.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки особи, яка скоює хуліганські дії. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.
Отже, дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.
Необхідно зазначити, що нецензурна лайка – це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, різновид словесної брутальності, які висловлені публічно в місці, де можуть бути і були почуті людьми. Хоча словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю, проте використання нецензурних слів виявляє грубе, образливе ставлення до оточуючих незалежно від їх кількості.
Обставинам, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд першої інстанції надав об`єктивну та належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, з огляду на те, що остання вчинила сварку з громадянкою ОСОБА_2 , під час якої висловлювалася нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.
Твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП, не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи та поясненнями учасників справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться по суті до власного тлумачення ОСОБА_1 та її захисником норм закону та до незгоди з висновками і рішенням суду першої інстанції.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 173 КУпАП.
Таким чином, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови – без змін.
Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарженняпостанови Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року.
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а її апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського апеляційного суду                         О.І. Полюхович