break-word'> 
УХВАЛА
21 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 947/21595/21
провадження № 61-17477ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року 
у цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегеченко Ірина Миколаївна, про визнання договорів недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
1.                 25 грудня 2024 року Одеська міська рада (далі - позивач) подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року (повне судове рішення складене 25 листопада 2024 року) у цивільній справі № 947/21595/21.
2.                 Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
3.                 У касаційній скарзі позивач просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження судових рішень. Проте Верховний Суд вважає безпідставним таке клопотання, оскільки повний текст постанови суду апеляційної інстанції складений 25 листопада 2024 року, а касаційна скарга подана до суду 25 грудня 2024 року, тобто в межах тридцятиденного строку, передбаченого частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Отже, відсутні підстави для поновлення процесуального строку.
4.                 Позивач подав касаційну скаргу у передбачений законом строк, з дотриманням вимог статті 392 ЦПК, підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
5.                 У касаційній скарзі наведені доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК підстав для касаційного оскарження, - застосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм права без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах:
- Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (щодо необхідності застосування ефективного способу захисту прав позивача при застосуванні норм, закріплених у частині першій статті 2, частині другій статті 5 ЦПК); 
- Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18, від 13 липня 2022 року у справі № 404/353/15-ц, від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 202/3520/16-ц, від 13 лютого 2024 року у справі № 906/205/22, від 14 лютого 2022 року у справі № 826/7203/17 (про те, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, що закріплено у частині четвертій статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК));
- Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 570/4865/16-ц, від 29 вересня 2020 року у справі № 648/533/16-ц, від 04 грудня 2024 року у справі № 758/11255/21, від 08 липня 2020 року у справі № 686/16196/15-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 554/4456/17, Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (про те, що позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, що закріплено у статтях 256, 391 ЦК).
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Відмовити Одеській міській раді у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
2.                 Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 947/21595/21.
3.                 Витребувати з Київського районного суду м. Одеси матеріали справи № 947/21595/21.
4.                 Копії ухвали про відкриття касаційного провадження надіслати учасникам справи.
5.                 Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК відзив на касаційну скаргу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження у справі. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень (рішення).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	П. І. Пархоменко Д. А. Гудима   Є. В. Краснощоков