ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 211/422/24
провадження № 51 - 4500 км 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
 
головуючого судді                                              ОСОБА_1 ,
суддів:                                                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 ,
прокурора                                                              ОСОБА_5 ,
захисника                                                              ОСОБА_6 (у режимі 
відеоконференції)
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2024 року стосовно 
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, 
зареєстрованого за адресою: 
АДРЕСА_1 ,
 
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області вироком від 23 січня 2024 року засудив ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 357 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;
- на підставі ст. 71 КК шляхом повного складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року визначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді арешту на строк 3 місяці та штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн;
- за правилами ч. 3 ст. 72 КК визначив покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 18 грудня 2023 року приблизно о 18:31 він, перебуваючи у магазині «Аврора» на вул. Соборності, 87-Б у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_8 .
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 25 червня 2024 року вирок суду першої інстанції змінив у частині призначеного покарання: 
- ухвалив уважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 357 КК до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 6 місяців;
- поклав на обвинуваченого обов`язки, визначені у ст. 591 КК (періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації);
- на підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків до зазначеного покарання повністю приєднав невідбуте покарання, призначене вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року, та визначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 6 місяців з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 591 КК, та штрафу в розмірі 17 000 грн, який згідно з ч. 3 ст. 72 КК слід виконувати самостійно.
У решті вирок залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_7 через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції:
- за результатом розгляду апеляційних скарг сторони обвинувачення не в повній мірі врахував положення ч. 4 ст. 591 КК та визначив обвинуваченому покарання у меншому розмірі, ніж передбачено цим Законом;
- не дав належної оцінки доводам апеляційної скарги прокурора, не навів у своїй ухвалі достатніх підстав, через які визнав їх необґрунтованими, та постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).    
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Захисник заперечив проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Мотиви Суду
Положеннями ч. 2 ст. 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, в касаційному порядку не оспорюються. 
У касаційній скарзі прокурор покликається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 4 ст. 591 КК, та істотне порушення вимог КПК при постановленні ухвали апеляційного суду. 
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується статтями 412 - 414 КПК України.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК в мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції зазначаються мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Колегія суддів касаційного суду уважає, що суд апеляційної інстанції при перегляді вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 не дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального законів з огляду на таке.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК).
Суд апеляційної інстанції ухвалою від 25 червня 2024 року змінив вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 та, врахувавши зміни до КК, призначив йому за ч. 3 ст. 357 цього Кодексу покарання у виді 6-ти місяців пробаційного нагляду.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК (в редакції Закону України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року, який набрав чинності 28 березня 2024 року), передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.
Згідно з ч. 4 ст. 591 КК пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.
За приписами ч. 1 ст. 65 КК суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу (п. 2).
Суд апеляційної інстанції обґрунтовано погодився з доводами прокурора про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 357 КК у редакції Закону України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року, яка є більш м`якою, ніж попередня.
Водночас суд апеляційної інстанції, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді 6-ти місяців пробаційного нагляду, тобто в меншому розмірі, ніж передбачено Загальною частиною КК, не дотримався вимог ч. 4 ст. 591, ч. 1 ст. 65 цього Кодексу, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Крім того, суд апеляційної інстанції у даному кримінальному провадженні безпідставно застосував правила ст. 72 КК та врахував співвідношення пробаційного нагляду й арешту.
Наведене свідчить про необґрунтованість і невмотивованість ухвали суду апеляційної інстанції, тому вона підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, під час якого слід урахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, умотивувавши свої висновки належним чином.
Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2024 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
            Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                            ОСОБА_3