УХВАЛА
 
27 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 127/35000/21
провадження № 61-4933св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , 
в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року у складі судді Антонюка В. В. та постанову Вінницького апеляційного судувід 14 березня 2024 року у складі колегії суддів Панасюка О. С., Ковальчука О. В., 
Шемети Т. М. у справі за позовом  ОСОБА_3 
до ОСОБА_1 , третя особа - Служба
у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитиниз матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба 
у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, 
про визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею.
 
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.
 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада
2023 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду
від 14 березня 2024 року, позов ОСОБА_3 задоволено.
 
Визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 .
 
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
04 квітня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , через систему «Електронний Суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області 
від 13 листопада2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 
14 березня 2024 року у цій справі, у якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області 
від 13 листопада 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду 
від 14 березня 2024 року в частині задоволення первісного позову 
 ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба
у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити. В іншій частині рішення судів залишити без змін.
 
31 травня 2024 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.
 
Підставою відкриття касаційного провадження є пункт 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України.
 
У липні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання 
про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну 
від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам 
статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції 
не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).
 
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними 
у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі 
п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області
від 13 листопада 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду 
від 14 березня 2024 року призначити до судового розгляду.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                      В. В. Сердюк
 
С. О. Карпенко
 
І. М. Фаловська