Номер провадження: 33/813/256/25
Номер справи місцевого суду: 522/15635/24 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
потерпіла – ОСОБА_2 ,
адвоката в інтересах потерпілої – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст протоколу та оскаржуваної постанови суду першої інстанції
02.09.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР 1 №121527 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
За вказаним протоколом 02.09.2024 о 08:20 год на вул. Семінарська, 47 в м. Одесі ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi А4, державний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п.п.14.2.б, 2.3.б Правил дорожнього руху України, не була уважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою, перед початком здійснення обгону не переконалась, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan Primera, державний номер НОМЕР_2 , що рухався попереду по тій самій смузі, подав сигнал лівого показчику повороту, для наміру повернути ліворуч, чим при обгоні допустила з ним зіткнення. Від дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Постановою Київського районного суду м.Одеси від 25.11.2024 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Крім того, під час розгляду справи суд вбачав порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.10.1 ПДР України, тому направив копію постанови та матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, до Управління патрульної поліції в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_2 .

Короткий зміст апеляційної скарги та заперечення на неї
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Київського районного суду м.Одеси від 25.11.2024, закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу правопорушення за ст.124 КУпАП, копію постанови та матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, направити до Управління патрульної поліції в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_2 .
В обґрунтування клопотання про поновлення строків ОСОБА_1 зазначила, що копію постанови Київського районного суду м.Одеси від 25.11.2024 отримала лише 03.12.2024, про що в матеріалах справи міститься відповідна відмітка.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, ОСОБА_1 зазначила, що вона не погоджується з висновком суду щодо встановлення її вини в скоєнні адмінправопорушення, так як не здійснювала обгін транспортного засобу, правила дорожнього руху України не порушувала, вимог ст.124 КУПАП не порушувала. Зазначила, що 02.09.2024 о 08:20 вона керувала автомобілем Audi А4, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Семінарській, 47 в м. Одесі, а саме по дорозі, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, з обох сторін дільниці дороги стояли припарковані автомобілі. Вона не порушувала ПДР, попереду бачила автомобіль Nissan Primera, державний номер НОМЕР_2 , який не рухався, знаходився на аварійних ліхтарях, намагався здійснити рух, як в подальшому стало відомо, водій ОСОБА_2 намагалась здійснити маневр розвороту, але попереду їдучий автомобіль подав попереджувальний звуковий сигнал і водій автомобілю Nissan Primera, державний номер НОМЕР_2 , припинив свій рух. Після того як автомобіль Audi А4, державний номер НОМЕР_1 , передньою частиною порівнявся з автомобілем Nissan Primera, державний номер НОМЕР_2 , останній почав здійснювати рух для виконання свого запланованого маневру розвороту, в порушення п.10.1 ПДР України. Наслідком ДТП стали саме протиправні дії ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , що також підтверджується характером пошкоджень обох автомобілів.
В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат Коливай С.В. в інтересах ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Київського районного суду м.Одеси від 25.11.2024 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП – залишити без змін. Зазначив, що висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного складу адмінправопорушення – є законним та обґрунтованим, оскільки він ґрунтується на об`єктивних доказах.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала клопотання про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги. Потерпіла ОСОБА_2 та адвокат Коливай С.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.
З оскаржуваної постанови суду вбачається, що справа розглянута за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які надали суду свої пояснення.
За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень постанова направлена до Реєстру для оприлюднення 27.11.2024, забезпечено надання загального доступу 28.11.2024.
В матеріалах справи відсутня інформація щодо вручення/направлення копії постанови особі, щодо якої її винесено, у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП.
13.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову суду, яка, серед іншого, містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване несвоєчасністю отримання оскаржуваної постанови суду, а саме: 03.12.2024.
Отже, апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. 
Разом з тим, конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його.
Цілісне розуміння положень статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України дає підстави для висновку, що кожному гарантовано право на ефективні засоби юридичного захисту при реалізації права на апеляційний перегляд справи.
У цьому випадку особі має бути забезпечено умови для належного оскарження судового рішення.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006 зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.
Судом апеляційної інстанції, аналізуючи наведені обставини, враховано, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо виконання місцевим судом вимог ч.1 ст.285 КУпАП, за посиланням апелянта копія постанови отримана лише 03.12.2024, з матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга подана 13.12.2024, тобто в межах десятиденного строку з дня отримання копії судового рішення. При цьому, апеляційним судом враховано, що для належного обґрунтування апеляційної скарги апелянту необхідно ознайомитись з текстом оскаржуваного судового рішення.
Так, порядок подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по справі про адміністративне правопорушення регламентовано виключно статтею 294 КУпАП, при цьому законом не встановлено конкретних вимог до такої апеляційної скарги.
Разом із тим слід врахувати, що згідно з положеннями процесуальних кодексів України однією з обов`язкових вимог до апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції є наявність в ній обґрунтування незгоди скаржника з висновками оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, для реалізації права на апеляційний перегляд справи особа має подати апеляційну скаргу на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення у встановлений законом строк із зазначенням доводів щодо незгоди із встановленими судом обставинами.
Для обґрунтування незгоди з ухваленим судовим рішенням скаржнику повинні бути відомі встановлені судом обставини та висновки суду. Вказане корелює із пунктом 4 ч.2 ст.283 КУпАП, яким передбачено, що постанова суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.
У пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04.12.1995 ЄСПЛ зазначив, що для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Враховуючи отримання ОСОБА_1 оскаржуваного судового рішення 03.12.2024, апеляційний суд вважає, що саме з моменту отримання судового рішення остання мала необхідні засоби для реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку подана ОСОБА_1 13.12.2024, тобто в межах десятиденного строку з дня отримання нею судового рішення.
На підставі наведеного, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення останній строку на апеляційне оскарження постанови суду. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу та адвоката Коливай С.В., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Фактичні обставини, встановлені судом
З матеріалів справи вбачається, що за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№121527 від 02.09.2024 водій ОСОБА_1 02.09.2024 о 08:20 год на вул. Семінарська, 47 в м. Одесі, керуючи автомобілем Audi А4, державний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п.п. 14.2.б, 2.3.б Правил дорожнього руху України, не була уважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою, перед початком здійснення обгону не переконалась, що водій ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем Nissan Primera, державний номер НОМЕР_2 , що рухався попереду по тій самій смузі, подала сигнал лівого показчику повороту, для наміру повернути ліворуч, чим при обгоні допустила з ним зіткнення. Від дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , в графі пояснень зазначила: «З протоколом не згодна».
До протоколу додана схема місця ДТП, на якій зафіксовані ділянка дороги, на якій сталась ДТП, ширина проїжджої частини; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів; місце ДТП, розташування транспортних засобів після зіткнення, напрямки їх руху тощо, а також механічні пошкодження транспортних засобів:
– автомобіль Audi А4, державний номер НОМЕР_1 , отримав пошкодження переднього правого крила, передньої правої дверці, задньої правої дверці, заднього правого крила, правого порогу, 
- автомобіль Nissan Primera, державний номер НОМЕР_2 , отримав пошкодження переднього бамперу, переднього лівого крила, лівої фари, радіатора.
Вказана схема підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
За поясненнями водія ОСОБА_2 , 02.09.2024 вона здійснювала рух по вул.Семінарській, де хотіла припаркуватись біля обочини. Так як вільного місця не було, вона продовжила рух по вул.Семінарській, де хотіла здійснити «розворот» (у вільному місці). Оцінила дорожню ситуацію та біля 8.20 почала здійснювати маневр «розворот», як зліва виїхала машина. В цей момент вона зреагувала та зупинилась, в результаті чого виникла ДТП.
За поясненнями водія ОСОБА_1 , вона 02.09.2024 о 08:21 рухалась по правій полосі руху вул.Семінарській, побачивши початок руху автомобіля Nissan, який стояв по правому боці і почав рух, щоб уникнути зіткнення почала рух вліво, але водій не зупинився і продовжував рух на розворот. Вона ( ОСОБА_1 ) дала ще різко вліво, але уникнути зіткнення не вдалося.
02.09.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.
Крім того, суду надано два диски: на одному містяться фотознімки транспортних засобів з місця пригоди, на іншому – відеозапис з камери спостереження. 
Інших доказів матеріали справи на момент розгляду справи місцевим судом не містили.
Під час розгляду даної справи суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями учасників ДТП, відеозаписом з місця ДТП та іншими матеріалами справи. Також під час розгляду зазначеного адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , суд вбачав допущені водієм ОСОБА_2 порушення п. 10.1 ПДР України.
Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на нижченаведене.

Позиція апеляційного суду
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У п.1.4 ПДР передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п.2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п.14.2.б ПДР перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. При цьому, слід врахувати, що даний пункт правил підкреслює пріоритетність руху транспортних засобів, що їдуть попереду, тому, якщо на транспортному засобі, що рухається попереду, поданий сигнал покажчика лівого повороту, водій транспортних засобів, які рухаються за ним, зобов`язані утримуватися від виконання свого маневру.
За порушення зазначених вимог ПДР України, що стало наслідком ДТП, передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. 
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
В рамках цієї справи, що наразі переглядається, перевіряється наявність в діях водія ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем Audi А4, державний номер НОМЕР_1 , складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджена:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№121527від 02.09.2024, який складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та містить визначені правовими нормами відомості, зокрема щодо дати, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;
- схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, розташування транспортних засобів, після ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїзної частини, напрямки руху транспортних засобів тощо), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, та зазначено відомості щодо пошкоджень транспортних засобів;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин ДТП, які є чіткими, послідовними та повністю узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами у справі;
- відеозаписом камери зовнішнього спостереження щодо обставин ДТП, яким зафіксовано рух автомобіля Nissan Primera по дорозі з двостороннім рухом, зайняття крайнього лівого положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, призупинення для здійснення маневру та надання дороги зустрічному транспортному засобу. При цьому, транспортний засіб, що рухався в тому ж напрямку позаду та не є учасником ДТП, здійснив об`їзд автомобіля Nissan по зустрічній смузі. Відразу після того, як проїхав автомобіль в зустрічному напрямку, автомобіль Nissan Primera продовжив свій рух, намагаючись, як встановлено в судовому засіданні, завершити маневр «розворот», в цей час автомобіль Audi А4, що рухався позаду автомобіля Nissan Primera по тій самій смузі, прийняв ліворуч, намагаючись здійснити по зустрічній смузі обгін автомобіля Nissan. Момент ДТП безпосередньо не зафіксований відеозаписом;
- фотознімками з місця ДТП, якими зафіксовані пошкодження транспортних засобів після зіткнення та місце розташування транспортних засобів після ДТП.
Вказані докази суд першої інстанції визнав належними, допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Слід врахувати, що п.14.2 б ПДР підкреслює пріоритетність руху транспортних засобів, що їдуть попереду, тому, якщо на транспортному засобі, що рухається попереду, поданий сигнал покажчика лівого повороту, водій транспортних засобів, які рухаються за ним, зобов`язані утримуватися від виконання свого маневру.
Зі схеми місця ДТП, яка без зауважень підписана обома учасниками ДТП, вбачається, що місце зіткнення автомобілів відбулось на зустрічній смузі руху. 
Дослідивши зміст наявних у матеріалах справи доказів, апеляційний суд вважає, що взаємне розташування транспортних засобів на дорозі після ДТП та характер отриманих транспортними засобами пошкоджень свідчить про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП обставин. 
Отже, встановлені обставини та наявні в матеріалах справи докази у взаємозв`язку між собою дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi А4, державний номер НОМЕР_1 , рухалася в попутному напрямку позаду автомобіля Nissan Primera, державний номер НОМЕР_2 , а тому мала виконати вимоги п.2.3.б та п.14.2 б ПДР України, а саме бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою, перед початком обгону повинна переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч, відповідно зобов`язана була утриматися від виконання маневру обгону.
Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.п.2.3 б та 14.2 б ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки водій ОСОБА_1 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, перед початком обгону не переконалась, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч та скоїла зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 . 
Посилання апелянта на те, що винним у даній ДТП є водій ОСОБА_2 , не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки наявність вини обох учасників дорожнього руху в настанні ДТП не виключає автоматично винуватість кожного з них окремо. При цьому, слід зазначити, що оскільки в межах даного судового провадження відбувається судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП в межах протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , то у апеляційного суду відсутні правові підстави для перевірки обставин щодо порушення ОСОБА_2 вимог ПДР під час ДТП, яка мала місце 02.09.2024. Тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в рамках цієї справи встановлювати вину іншого учасника у виниклій ДТП.
Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення на неї складено за результатами спілкування ОСОБА_2 на одинці з поліцейськими, ґрунтуються на припущеннях та не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, з огляду на таке. Протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_2 не оскаржувалися, тобто остання не зверталася із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для ініціювання проведення службової перевірки, не зверталася з позовом до суду в порядку КАС України на дії працівників поліції, а також не зверталася з відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст.124 КУпАП.
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.
Апеляційним судом враховується рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.
Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. Підстави для закриття провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення відсутні.
З огляду на сукупність вищенаведених доказів, апеляційний суд вважає постанову Київського районного суду м.Одеси від 25.11.2024 такою, що відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 І.А. Артеменко