ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/6879/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу:	 Військової частини НОМЕР_1   	
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 30.09.2024р.  у справі №280/6879/24	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	Військової частини НОМЕР_1   та Військової частини НОМЕР_2   визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії  	

ВСТАНОВИВ:

24.07.2024р. ОСОБА_1 звернувся до  Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі – В/ч НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (далі – В/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії  /а.с. 1-10, 15/.
Ухвалою  Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження  у справі № 280/6879/24 та справу призначено до  розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін / а.с. 16-17/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що він проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходиться на забезпеченні та у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 , у тому числі, з питання виплати грошового забезпечення. Рішеннями (наказами) Головнокомандувача Збройних Сил України №170 від 01.05.2024р., № 235 від 02.06.2024р., № 293 від 03.07.2024р. район діяльності В/ч НОМЕР_2 визнаний районом бойових дій, відповідно участь у діях та виконання бойових (спеціальних) завдань у вказаному районі вважаються такими, що здійснюються в районах ведення бойових дій. Наказами командира В/ч   НОМЕР_2 № 210 від 03.05.2024р., № 253 від 03.06.2024р., № 298 від 04.07.2024р. прийнято рішення про виплату військовослужбовцям В/ч НОМЕР_2 , у тому числі йому, додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць у періоди з 18.04.2024р. по 30.04.2024р., з 01.05.2024р. по 31.05.2024р., з 01.06.2024р. по 30.06.2024р. відповідно. З метою отримання інформації щодо невиплати підвищеної додаткової винагороди його представник звернувся до В/ч НОМЕР_2 та отримав відповідь, за змістом якої завдання з грошового забезпечення військовослужбовцям військових частин, підпорядкованих В/ч НОМЕР_1 , у тому числі і В/ч, після липня 2022 року виконувалося В/ч НОМЕР_1 , що свідчить про те, що В/ч НОМЕР_2 не є розпорядником бюджетних коштів у частині виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану. Разом з тим, 10.07.2024р. на картковий рахунок позивача надійшла сума виплаченої В/ч НОМЕР_1 додаткової винагороди з розрахунку 30000,00 гривень на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибин) виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону у період з 18.04.2024р. по 31.05.2024р.. Вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною  позивач просив суд: -  визнати бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди позивачу з розрахунку 100 000,00 гривень на місяць за кожен день участі позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, у період з 18.04.2024р. по 30.06.2024р. (включно) – протиправною; - зобов`язати В/ч НОМЕР_2  нарахувати та В/ч НОМЕР_1 виплатити позивачу додаткову винагороду з розрахунку 100 000,00 гривень на місяць за кожен день участі позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, у період з 18.04.2024р. по 30.06.2024р. (включно) із врахуванням виплачених позивачу сум додаткової винагороди за вказаний період.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду  від 30.09.2024р. у справі № 280/6879/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 щодо невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 18.04.2024р. по 30.06.2024р. (включно); зобов`язано В/ч НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 100000,00 грн на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 18.04.2024р. по 30.06.2024р. (включно), з урахуванням виплачених сум; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. /а.с. 117-122/.
Відповідач В/ч НОМЕР_1 ,   не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 05.11.2024р. за допомогою засобів системи «Електронний Суд» подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, у якій також міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору, та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, які зареєстровані судом 05.11.2024р./ а.с. 127- 140, 141/.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024р.  у справі №280/56879/24   заявнику апеляційної скарги поновлено строк на апеляційне оскарження, відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до закінчення апеляційного розгляду справи, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою В/ч НОМЕР_1 на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 030.09.2024р. у справі №280/6879/24,  з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи № 280/6879/24 та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження /а.с. 163,164/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 165-170/.
Матеріали адміністративної справи № 280/6879/24  надійшли до суду апеляційної інстанції 27.11.2024р.  /а.с. 171/. 
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням  норм чинного законодавства,  просив скасувати рішення суду першої інстанції від 30.09.2024р.  у цій справі та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. 
Позивач, посилаючись у письмовому  відзиві на апеляційну скаргу  / а.с. 172-174/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи вірно встановлені обставини, зроблені правильні висновки, які відповідають обставинам справи та прийнято у справі  рішення без порушень норм матеріального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 30.09.2024р. залишити без змін. 
16.12.2024р. до суду  апеляційної інстанції надійшла заява В/ч НОМЕР_1 у якій заявник апеляційної скарги повідомляє про сплату ним судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі / а.с. 176-177/.
Відповідно до ч.5 ст. 250 КАС України  датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши  доводи апеляційної скарги та матеріали справи,  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач проходить військову службу у В/ч НОМЕР_2  і наказом № 319 від 11.11.2022ро. його  призначено на посаду діловода речової служби логістики /а.с.27/.
Рішеннями (наказами) Головнокомандувача Збройних Сил України №170 від 01.05.2024р., № 235 від 02.06.2024р., № 293 від 03.07.2024р. район діяльності В/ч НОМЕР_2 визнаний районом бойових дій, відповідно участь у діях та виконання бойових (спеціальних) завдань у вказаному районі вважаються такими, що здійснюються в районах ведення бойових дій у зв`язку з чим наказом командира В/ч НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 210 від 03.05.2024р. прийнято рішення виплатити особовому складу військової частини додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн, які брали безпосередню участь в бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів, та виконували бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах), за період з 01.04. по 30.04.2024р., відповідно до додатку 2 до цього наказу /а.с.43/, та у подальшому аналогічні за змістом накази були видані командиром В/ч НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 253 від 03.06.2024р., № 294 від 03.07.2024р. про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за періоди з 01.05.2024р. по 31.05.2024р. та з 01.06.2024р. по 30.06.2024р.  /а.с.55-60/.
При цьому відповідно до додатків  до вищезазначених наказів В/ч НОМЕР_2 позивач у справі- ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях у періоди з 18.04.2024р. по 30.04.2024р., з 01.05.2024р. по 31.05.2024р., з 01.06.2024р. по 30.06.2024р. /а.с.53-54/.
З листа т.в.о. командира В\ч   НОМЕР_2 від 13.06.2024р. № 1564/2866 позивачу стало відомо про те, що на підставі телеграми заступника директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/2942 від 29.06.2022 у період з 01.07.2022р. по 05.07.2022р. здійснено приймання-передачу В/ч   НОМЕР_1 (у тому числі, А7277, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_2 , НОМЕР_6 ) з фінансового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_1 , яка після липня 2022р. виконує завдання з грошового забезпечення військовослужбовцям військових частин, підпорядкованих В/ч   НОМЕР_1 , у тому числі і В/ч НОМЕР_2 , тому В/ч НОМЕР_2 не є розпорядником бюджетних коштів у частині виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, а отже реалізація її виплати не покладена на В/ч   НОМЕР_2 , але  військовою частиною були здійснені усі необхідні заходи з нарахування додаткової винагороди під час дії воєнного стану за квітень 2024р.  з урахуванням поданого командиром взводу матеріально-технічного забезпечення рапорту, який був включений додатком у відповідний наказ командира В/ч   НОМЕР_2 про виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн., де зазначений період виконання завдань – у період з 18.04.2024р. по 30.04.2024р. включно, на підставі якого було складено розрахунково-платіжну відомість, яка передана до розпорядника бюджетних коштів – В/ч НОМЕР_1 /а.с.12-14/.
01.08.2024р.  позивачу видано довідка №1564/3733 про нарахування додаткової винагороди у квітні 2024р. у розмірі 43333,33 грн; травні 2024р.  – 100000,00 грн; червні 2024р. – 10000,00 грн, а також про виплату такої винагороди у квітні 2024р. у розмірі 12805,00 грн; травні 2024р.  – 29550,00грн; червні 2024р. – 29550,00 грн. /а.с.26/.
Правові підстави нарахування та виплати додаткової винагороди регулюються Законом України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII), Законом України від 20.12.1991р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – постанова № 704), наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Порядок №260),
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, відповідно до ч. 2 ст.  1-2 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2, 3 постанови №704 грошове забезпечення складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 8 постанови № 704 встановлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Згідно з п. 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Пунктом 8 розділу I Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується:
щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;
одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.
Згідно з положеннями пункту 14 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022р.  №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1  ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,  в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та у подальшому дія воєнного стану в Україні продовжувалася відповідними Указами Президента України та воєнний стан триває на момент розгляду цієї справи судом. 
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022р.  прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом 1 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до п. 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Наказом Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023р., який набув чинності з 01.02.2023р., внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018р., і доповнено цей Порядок  новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Відповідно до п. 2  цього розділу, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 168  від 28.02.2022р.  «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.
Положеннями п. 3,4  цього розділу Порядку №260 передбачено, що райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Аналіз наведених норм чинного законодавства, з урахуванням вимог щодо їх дії в часі, дає можливість зробити висновок про те, що   на період дії воєнного стану особи, визначені у пункті 1 Постанови №168, у тому числі військовослужбовці Збройних Сил України, мають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн за умови безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
При цьому перебування позивача у спірний період на військовій службі, виконання обов`язків, пов`язаних із її проходженням, не є автоматичною підставою для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 100000 грн. без дотримання умов, встановлених Постановою №168.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач у періоди з 18.04.2024р.  по 30.06.2024р., з 01.05.2024р. по 31.05.2024р., з 01.06.2024р. по 30.06.2024р. брав  безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення та виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російській федерації, проведення всебічного забезпечення бойових дій першого ешелону оборони до батальйону включно, безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, що підтверджується належними у розумінні п. п. 3,4 розділу XXXIV Порядку №260 документами / а.с.95, 95 зворотній бік, 100-101/.
Відповідно до наказів  Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» № 170 від 01.05.2024, № 235 від 02.06.2024, № 293 від 03.07.2024р. у квітні – червні 2024р. район здійснення та виконання  бойових (спеціальних) завдань позивачем входив до переліку районів ведення бойових дій, що не заперечувалось  В/ч НОМЕР_2 під час розгляду цієї справи./ а.с. 22-24/.
Отже з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи позивачу з урахуванням Постанови № 168  у період з 18.04.2024р. по 30.06.2024р. повинна була нараховуватись та виплачуватись додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі  у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), але відповідно до довідки В\ч НОМЕР_2 від 01.08.2024р. №1564/3733 позивачу нараховано у квітні 2024 року – 43333,33 грн; травні 2024 року – 100000,00 грн; червні 2024 року – 100000,00 грн, проте виплачено у квітні 2024 року – 12805,00 грн; травні 2024 року – 29550,00 грн; червні 2024 року – 29550,00 грн/ а.с. 26/, що свідчить про те, що нарахована позивачу додаткова винагорода, яка передбачена   Постановою №168, виплачувалась не у повному обсязі, і відповідачем – В/ч НОМЕР_1 під час розгляду цієї справи судом не було надано доказів на спростування цих обставин. 
Отже з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи В/ч НОМЕР_2 обов`язок щодо нарахування позивачу у спірному періоді додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 з розрахунку 100 000,00 грн. виконано, тоді як В/ч НОМЕР_1 , у якій знаходиться на забезпеченні ( у тому числі грошовому) В/ч НОМЕР_2 , допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу у повному обсязі додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 гривень на місяць пропорційно часу участі  у бойових діях  за участь позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) у період з 18.04.2024р. по 30.06.2024р. (включно).
У зв`язку з чим суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно того, що з урахуванням обсягу та змісту порушеного права позивача належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання В/ч НОМЕР_1 виплатити позивачу додаткову винагороду з розрахунку 100000,00 гривень на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 18.04.2024р. по 30.06.2024р. (включно), з урахуванням виплачених за цей період сум.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача,   зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 30.09.2024р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу В/ч НОМЕР_1 залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну   скаргу  Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького  окружного адміністративного суду  від 30.09.2024р. у справі № 280/6879/24 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України. 
Постанову виготовлено та підписано – 25.12.2024р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова