П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/7873/23-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В. 
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
28 січня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо розрахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з врахуванням всіх видів складових грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити з 12 травня 2022 року розрахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 65% сум грошового забезпечення, з урахуванням усіх основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року позов задоволено.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Позивачу, відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ), з 12.05.2022 року призначена пенсія за вислугу років в розмірі 65% від суми грошового забезпечення, що підтверджується протоколом про призначення пенсії.
Як визначено протоколом про призначення пенсії, при призначенні пенсії позивачу враховано наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 0,01 грн., оклад за військове звання - 2000,00 грн. Сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 2000,01. Основний розмір пенсії розраховано з урахуванням мінімального розміру пенсії 1934,00 грн., з урахуванням видів підвищення або надбавки пенсії - 3854,00 грн.
Пенсію позивачу призначено на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 року у справі №600/2933/22-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023 року.
Так, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 року у справі №600/2933/22-а вирішено: визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного України в Чернівецькій області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області призначити ОСОБА_1 з 12.05.2022 року пенсію за вислугу років; стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 793,92 грн згідно квитанції №0.0.2651591103.1 від 23.08.2022 р. та витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень.
У відповідь на запит представника позивача щодо врахування основних та додаткових видів грошового забезпечення, зазначених в грошовому атестаті, відповідач листом від 30.11.2023 року №2400-1703-8/50046 повідомив про те, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 року по справі №600/2933/22-а, що набрало законної сили 18.07.2023 року з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023 року, що 31.07.2023 року надійшла до Головного управління, ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 12.05.2022 року з урахуванням 25 років вислуги. Основний розмір пенсії обчислено без урахування грошового забезпечення. У листі наголошено, що судове рішення виконується в межах покладених судом зобов`язань. Зазначеним рішенням суду зобов`язання на орган Пенсійного фонду щодо обрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення виходячи із документів про грошове забезпечення, надісланих Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області, не покладались.
Вказане слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ч.5 ст.17 Конституції України регламентовано, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до пункту “б” ст. 1-2 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають, зокрема, звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України та поліцейські.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
11.11.2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” №988 (далі – Постанова №988), пунктом 1 якої встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
В свою чергу, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 звтерджено "Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" (далі - Порядок №260), яким установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розділом ІІ Порядку №260 визначено такі додаткові види грошового забезпечення: 1) надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4 Порядку №260); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5 Порядку №260); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6 Порядку №260); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7 Порядку №260); надбавка за почесне звання заслужений (пункт 8 Порядку №260); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9 Порядку №260); доплата за вчене звання (пункт 10 Порядку №260); доплата за службу в нічний час (пункт 11 Порядку №260).
Як достеменно встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 року у справі №600/2933/22-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023 року, позивачу з 12.05.2022 року призначена пенсія за вислугу років в розмірі 65% від суми грошового забезпечення відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
При цьому, питання складових грошового забезпечення не було предметом розгляду у справі №600/2933/22-а. 
Разом з тим, необхідним є врахування того, що Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522 затверджено Порядок передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, зокрема тим, яким призначення здійснюється на підставі Закону № 2262-ХІІ.
Суд першої інстанції доцільно відзначив, що на сьогоднішній день органи Пенсійного фонду України виконують виключно функцію з призначення, перерахунку та виплати пенсії. Обчислення грошового забезпечення для призначення чи перерахунку пенсій залишилось у компетенції органів, де особа проходила службу.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи грошового атестату позивача від 23.05.2022 року №30, що виданий Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області, останнім визначено наступні складові грошового забезпечення позивача на час звільнення:
- посадовий оклад - 2258,06;
- оклад за спеціальне звання - 1806,45 грн;
- надбавка за стаж служби у розмірі 40% - 1625,81 грн;
- надбавка за специфічні умови проходження служби у розмірі 40% - 2276,31 грн;
- премія щомісячна у розмірі 2884,57 грн.
Відтак, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про безпідставність неврахування відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача усіх складових грошового забезпечення, що визначені у грошовому атестаті від 23.05.2022 року №30, який виданий Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області.
В даному випадку, доводи відповідача стосовно того, що рішенням суду у справі №600/2933/22-а зобов`язання на орган Пенсійного фонду щодо обрахунку розміру пенсії позивача з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення виходячи із документів про грошове забезпечення, надісланих Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області, не покладались, суперечить принципу належного урядування та в цілому верховенства права, однієї з чеснот якого є послідовність та прогнозованість.
Судова колегія погоджується з судом першої інстанції, який визнав неправомірними дії пенсійного органу, адже не врахування при призначенні позивачу пенсії належних складових грошового забезпечення прямо суперечить вимогам статті 43 Закону № 2262-ХІІ.
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Моніч Б.С.