ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року	Львів	Справа № 300/4078/24 пров. № А/857/23495/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                             Шинкар Т.І.,
суддів                                                                               Іщук Л.П..
                                                                                        Обрізка І.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року (головуючий суддя Главач І.А.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківськ, у справі №300/4078/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області,  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :

23 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Львівській області №092350005485 від 20.12.2023 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2; зобов`язати Головне управління ПФУ Івано-Франківської області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 роботу у Ремонтно-будівельному кооперативі «Дружба» з 01.01.1992 по 30.12.1992 на посаді електрозварювальник 4-го розряду; Будівельно-монтажному тресті в/о «Пурнафтогаз» з 16.02.1993 по 01.06.1998 на посаді електрозварювальник 4-го і 5-го розряду; ТОВ «Плешінгер-Став», яке знаходилося у Чеській Республіці період роботи з 01.03.2020 по 31.12.2021; зобов`язати Головне управління ПФУ Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи в шкідливих умовах праці роботу у: Івано-Франківському монтажно-налагоджувальному управлінні у період з 04.12.1984 по 30.04.1985 на посаді електрозварювальник 3-го розряду, яка передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Розділом 32 Списку 2 затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.56р.); період проходження військової строкової служби у Збройних силах у період з 11.05.1985 по 12.06.1987; Івано-Франківському монтажно-налагоджувальному управлінні у період з 19.08.1987 по 05.09.1988 на посаді електрозварювальних 3-го розряду, яка передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Розділом 32 Списку 2 затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.56р.); Будівельно-монтажному управлінні №2 в/о «Пурнафтогаз» у період з 05.10,1988 по 26.04.1991 на посаді електро- та газозварювальника, яка передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Розділ 13 підрозділ 1 а. Постанови Кабінету Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956р.), (пунктами 23200000-11620 та 23200000-19906 Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10); Ремонтно-будівельному кооперативі «Дружба» у період з 27.04.1991 по 30.12.1992 на посаді електрозварювальника 4-го розряду, яка передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професія, посад і показників, зайнятість в яких дає право па пенсію за віком па пільгових умовах (пунктами 23200000-11620 та 23200000-19906 Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10); Будівельно-монтажному тресті в/о «Пурнафтогаз» з 16.02.1993 по 31.12.1997 на посадах електро та газозварювальника, яка передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (пунктами 23200000-11620 та 23200000-19906 Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10), (пунктами 23200000-11620 та 23200000-19906 Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. №162); зобов`язати Головне управління ГІФУ Івано-Франківської області повторно переглянути заяву від 18.12.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 до відповідно до пункту «б» частини 1 статі 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-ХІІ.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №092350005485 від 20.12.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області   зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у ремонтно-будівельному кооперативі «Дружба» з 01.01.1992 по 30.12.1992 на посаді електрозварювальник 4-го розряду; Будівельно-монтажному тресті в/о «Пурнафтогаз» з 16.02.1993 по 01.06.1998 на посаді електрозварювальник 4-го і 5-го розряду; ТОВ «Плешінгер-Став», яке знаходилося у Чеській Республіці з 01.03.2020 по 31.12.2021; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у Івано-Франківському монтажно-налагоджувальному управлінні у період з 04.12.1984 по 30.04.1985 на посаді електрозварювальник 3-го розряду; період проходження військової строкової служби у Збройних силах у період з 11.05.1985 по 12.06.1987; Івано-Франківському монтажно-налагоджувальному управлінні у період з 19.08.1987 по 05.09.1988 на посаді електрозварювальних 3-го розряду; Будівельно-монтажному управлінні №2 в/о «Пурнафтогаз» у період з 05.10.1988 по 26.04.1991 на посаді електро- та газозварювальника; Ремонтно-будівельному кооперативі «Дружба» у період з 27.04.1991 по 30.12.1992 на посаді електрозварювальника 4-го розряду; Будівельно-монтажному тресті в/о «Пурнафтогаз» з 16.02.1993 по 31.12.1997 на посадах електро- та газозварювальника; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 до відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах є додатковою соціальною гарантією для осіб, які, зокрема виконували певні професійні функції на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Суд першої інстанції вказав, що основним документом на підтвердження пільгового стажу роботи є трудова книжка, та за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Суд першої інстанції зазначив, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті повний робочий день на підземних роботах, а також на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинними у період такої роботи. Суд першої інстанції зауважив, що при вирішенні питання зарахування до пільгового стажу періодів роботи, набутих на території рф, слід керуватися Угодою між Урядом України і Урядом рф про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року та Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Суд першої інстанції також вказав, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Суд першої інстанції дійшов висновку, що   час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до   Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до   Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Також суд першої інстанції зазначив, що при вирішенні питання зарахування до пільгового стажу періодів роботи, набутих на території Чеської Республіки слід керуватися Договором між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення від 04.07.2001, який набув чинності з 01.04.2003 та Адміністративною угодою про застосування Договору між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення, згідно вимог яких зарахування страхового стажу здійснюється за умови підтвердження його компетентними органами іншої країни, шляхом надсилання відповідних запитів та листів органами Пенсійного фонду України. Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії за віком має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, а отже вимога про зобов`язання Головне управління ГІФУ Івано-Франківської області повторно переглянути заяву від 18.12.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 до відповідно до пункту «б» частини 1 статі 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-ХІІ не підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю. Апеляційну скаргу мотивує тим, що за доданими документами до заяви про призначення пенсії пільговий стаж не визначено, оскільки відсутні уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий стаж. Окрім цього, з 01.01.2023 припинено участь російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, у зв`язку з чим до узгодження відповідного нормативного-правового акту відсутні підстави зарахування стажу роботи за вищезазначений період. Тому, періоди роботи в російській федерації, а саме з 01.01.1992 по 30.12.1992, та з 16.02.1993 по 01.06.1998 не були враховані до страхового стажу. Крім того, період роботи з 05.10.1988 по 26.04.1991 не було враховано до пільгового стажу, оскільки не проставлений апостиль компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961. Крім того, період роботи на території Чеської Республіки не зараховано до страхового стажу, оскільки необхідно підтвердити формуляром CZ/UA 205. Отже, згідно поданих документів для призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 немає. Вказує, що  обчислення стажу є виключно компетенцією органів Пенсійного фонду, а тому підміна судом повноважень суб`єкта владних повноважень, є втручанням в повноваження органів Пенсійного фонду.
Враховуючи положення  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з  ст.242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції вимогам  статті 242 КАС України  відповідає.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 27.08.2022 при досягненні 55-річного віку ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.
01.09.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своїм рішенням №092350005485 відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. Із рішення ГУ ПФУ в Одеській області та розрахунку стажу ОСОБА_1 стало відомо, що йому зараховано в загальний страховий стаж 22 роки 04 місяці та 13 днів, а стаж в шкідливих умовах праці – відсутній.
Відтак, ОСОБА_1 у грудні 2022 року звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській із заявою стосовно роз`яснення про умови врахування періоду роботи з 01.03.2020 по 31.12.2021 у ТОВ «Плешінгер-Став» (Чеська Республіка) при призначенні пенсії та долучення документальних доказів про періоди роботи в Чехії.
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом №0900-0202-8/41417 від 02.12.2022 повідомило, що особа-громадянин України, яка досягла пенсійного віку згідно із законодавством країни, на території якої набуто стаж, зокрема у випадку позивача це Чеська Республіка звертається до органів Пенсійного фонду України за місцем проживання або до відповідної установи соціального страхування цієї країни. У разі, якщо особа станом на 01.04.2023 проживала на території України, однак працювала до цієї дати на території Чеської Республіки, то вказаний період роботи зараховується до страхового стажу в Україні як власний. Стаж, набутий на території Чеської Республіки, зараховується тільки для визначення права на пенсію, і не може враховуватися для обчислення пенсії. Також повідомлено, що не зараховують стаж за кордоном, у разі, якщо він перекривається із страховим стажем в Україні. Зокрема для підтвердження страхового стажу, набутого на території Договірної сторони необхідно звернутися із заявою; документам, що посвідчують особу; документами для підтвердження стажу роботи на території Чеської Республіки; формуляром-зв`язку UA/CZ 207. Додатково повідомлено, що у разі набуття особою пенсійного віку згідно із законодавством Чеської Республіки виникає право на призначення частин пенсії за страховий стаж, набутий на території Чеської Республіки (якщо такий страховий стаж після 01.04.2003 складає не менше 1 року).
Відтак, 18.12.2023 при досягненні 57-ми річного віку, ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, долучивши пакет документів про стаж роботи (в тому числі у ТОВ «Плешінгер-Став», Чеська Республіка) та заробітну плату.
Головне управління ПФУ у Львівській області за результатами розгляду заяви від 18.12.2023 та наданих документів прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії №092350005485 від 20.12.2023, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, та стажу роботи на пільгових умовах по Списку №2 передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058. Страховий стаж позивача:   15 років 11 місяців та 10 днів, пільговий стаж не визначено.
Так, рішенням ГУ ПФУ у Львівській області до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи:
в російській федерації з 01.01.1992 по 30.12.1992 та з 16.02.1993 по 01.06.1998 згідно трудової книжки відповідно, оскільки відповідно до Закону України від 23.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) по 31.12.1991;
на території Чеської Республіки, оскільки періоди роботи необхідно підтвердити формуляром CZ/UA 205 відповідно до Угоди між Україною та Чеською Республікою;
період пільгової роботи в російській федерації з 05.10.1988 по 25.04.191 згідно пільгової довідки №Я-103, виданої 02.08.2021, оскільки не проставлений апостиль компетентним органом держави, в якій документ був складений.
Вважаючи таку відмову пенсійного органу у призначенні пенсії і зарахуванні спірних періодів роботи протиправною та необґрунтованою, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення.
Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, які рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/200 визнанні неконституційними) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Як це правильно встановлено судом першої інстанції, до страхового та до пільгового стажу позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не зараховано періоди роботи:
в російській федерації з 01.01.1992 по 30.12.1992 та з 16.02.1993 по 01.06.1998 згідно трудової книжки відповідно, оскільки відповідно до Закону України від 23.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) по 31.12.1991;
на території Чеської Республіки, оскільки періоди роботи необхідно підтвердити формуляром CZ/UA 205 відповідно до Угоди між Україною та Чеською Республікою;
період пільгової роботи в російській федерації з 05.10.1988 по 25.04.191 згідно пільгової довідки №Я-103, виданої 02.08.2021, оскільки не проставлений апостиль компетентним органом держави, в якій документ був складений;
період проходження строкової військової служби з 11.05.1985 по 12.06.1987.
Так, за приписами статті 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За період до 1 січня 2004 року обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону №1788.
У пунктах 1, 2 та 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Абзацом 1 пункту 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Однак, дія цього порядку поширюється на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 року у справі №233/2084/17.
Пунктами 1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 №442 (далі -Порядок № 442) визначено, що атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Пунктом 4.2 Порядку № 383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові та безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Разом з цим, Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442, яким передбачено, що відповідно до статті 13 Закону №1788-XII пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених відповідною постановою Кабінету Міністрів України, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Абзацом 2 пункту 4 вказаного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Особа, яка працює на посаді, віднесеній до списків №№1, 2, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
На виконання частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує правові висновки, сформовані у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020, за якими особи, зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, на підприємствах, у котрих з вини власника не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.
Відтак, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відповідальність за її проведення не покладається на працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі уповноважених органів, а не працівник.
Як це правильно встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії досягнув віку 57 років.
Загальний страховий стаж позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії  органом пенсійного фонду визначено 22 роки 04 місяці та 13 днів, а пільговий відсутній.
Проте, відповідно до записів у трудовій книжці позивача підтверджено періоди роботи:
04.12.1984 по 30.04.1985 на посаді електрозварювальник 3-го розряду в Івано-Франківському монтажно-налагоджувальному управлінні (записи №№1-2);
з 19.08.1987 по 05.09.1988 на посаді електрозварювальник 4-го розряду в Івано-Франківскьому монтажно-налагоджувальному управлінні (записи №№3-5);
з 05.10.1988 по 18.03.1991 на посаді газоелектрозварюльника в Будівельно-монтажному управлінні «Пурнафтогаз»;
з 07.03.1991 по 30.12.1992 на посаді електрозваоювальника 4-го розряду в ремонтно-будівельному кооперативі «Дружба» (записи №№8-9);
з 16.02.1993 по 01.06.1998 на посаді електрозварювальник 4-го розряду в Будівельно-монтажному управлінні «Пурнафтогаз» (записи №№10-13);
Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані записи в трудовій книжці позивача зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку з чим ненадання оригіналу довідки чи інших документів, не може бути підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи позивача до пільгового стажу.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пільгової пенсії.
Отже, аналіз вищенаведеного свідчить про те, що періоди роботи позивача на посадах, які віднесені до посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах є підтвердженими.
Щодо періоду роботи на території російської федерації з 01.01.1992 по 30.12.1992, з 16.02.1993 по 01.06.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_1 то суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Стаття 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно з абз.2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Водночас, колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» прийнято рішення про вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022.
Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому припинення російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не стосуються періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в період дії вказаної Угоди.
Разом з тим, ч.2 ст.13 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Так, як правильно зазначив суд першої інстанції, довідкою про підтвердження особливого характеру роботи чи умов праці необхідних для призначення дострокової трудової пенсії по віку і підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі видана ПАТ «Нафтова компанія «Роснафта» за №Я-103 від 02.08.2021 (якою підтверджується, що з 05.10.1988 по 26.04.1991, з 16.02.1993 по 31.12.1997 робота здійснювалась протягом повного робочого дня, з встановленою щоденною нормою робочого часу та виконанням річного балансу робочого часу, з урахуванням основного та додаткових оплачуваних відпусток, а також періодів між вахтовим відпочинком); архівними довідками про заробітну плату за періоди жовтень 1988 року лютий 1991 рік, лютий 1993 року грудень 1995 року, січень 1996 року грудень 1997 року виданих ПАТ «Нафтова компанія «Роснафта» за №Я-07 від 30.07.2021, в якій зазначено відомості про сплату страхових внесків у пенсійний фонд рф із заробітної плати; копіями наказу про прийняття на роботу №152-к від 03.10.1988, наказу про переведення №01/22 від 16.02.1993, наказу про переведення №03/25 від 06.06.1994 та наказу про припинення трудового договору №203-к від 30.05.1998.
Щодо посилання апелянта на те, щодо не врахування до пільгового стажу періоду роботи з 05.10.1988 по 26.04.1991 у зв`язку із не проставленням апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений, то колегія суддів зазначає, що Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 04.02.2023 №107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав», якою передбачено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 р. такі документи приймаються на території України без спеціального посвідчення. Зважаючи на той факт, що станом на 24 лютого 2022 року Конвенція і Протокол до неї у відносинах з російської федерації та республіки білорусь діяли, і виготовлені або засвідчені там документи приймалися на території України без спеціального посвідчення, з прийняттям цієї постанови КМУ від 04.02.2023 №107 документи цих держав і надалі приймаються на території України без спеціального посвідчення, але лише під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування. Після припинення воєнного стану в Україні та закінчення строку 6 місяців після його припинення передбачається проставлення апостиля, що випливає з наведеного вище.
Разом із тим, Україна залишається учасницею іншого міжнародного договору, а саме Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (1961 року). російська федерація та республіка білорусь також залишаються учасницями цієї Конвенції. Зазначена Конвенція передбачає проставлення апостиля, якщо угода між двома чи декількома договірними державами не відміняють чи не спрощують дану формальну процедуру або не звільняють сам документ від легалізації (ст. 2, ст. 3 цієї Конвенції).
Вказана Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.
Щодо покликання апелянта про відсутність законних підстав зарахування до пільгового стажу позивача період роботи з 04.12.1984 по 30.04.1985, з 19.08.1987 по 05.09.1988 в Івано-Франківському монтажно-налагоджувальному управлінні, з 27.04.1991 по 30.12.1992 в ремонтно-будівельному кооперативі «Дружба», як такі що не підтверджені необхідними документами (уточнюючими довідками про підтвердження наявного стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (додаток №5), то суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, аналіз наведених норм вказує на те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції у даному випадку не виявлено умов, існування якої вимагає витребування у позивача уточнюючої довідки, так як у трудовій книжці наявні достатні відомості про найменування посади, виконання роботи на якій надає право на пенсію на пільгових умовах (пункт 20 Порядок №637).
Стосовно не зарахування до загального страхового стажу період роботи з 01.03.2020 по 31.12.2021 у Чеській Республіці, суд апеляційної вказує, що відносини у сфері пенсійного забезпечення між Україною та Чеською Республікою регулюються Договором між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення від 04.07.2001, який набув чинності з 01.04.2003 (далі - Договір) та Адміністративною угодою про застосування Договору між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення, згідно вимог яких зарахування страхового стажу здійснюється за умови підтвердження його компетентними органами іншої країни, шляхом надсилання відповідних запитів та листів органами Пенсійного фонду України.
Отже, Договірні Сторони (Україна та Чеська Республіка) взаємно домовились про врахування стажу іншої Договірної Сторони при визначенні права на призначення пенсії згідно свого національного законодавства.
Крім цього згідно ст. 32 Договору, документи, які на території однієї Договірної Сторони були видані та засвідчені в у встановленому порядку, є дійсними на території іншої Договірної Сторони без легалізації.
Як це правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах додано виписку з облікової картки пенсійного страхування за 2020-2021 роки, видану Чеським управлінням соціального забезпечення за №624/6605936296 від 27.10.2022 з перекладом на українську мову засвідченого нотаріально та виписку з облікової картки пенсійного страхування за 2020-2021 роки, видану Чеським управлінням соціального забезпечення за №6609536296 від 30.01.2023 з перекладом на українську мову засвідченого нотаріально.
Згідно вказаного Протоколу сторони, враховуючи зацікавленість в розвитку дружніх відносин у сфері пенсійного забезпечення, обговорили питання двостороннього співробітництва та на виконання пункту 4 статті 2 Адміністративної угоди було розглянуто та погоджено двомовні формуляри для співпраці по реалізації положень Договору:
- для української сторони: UA/CZ 001, UA/CZ 202, UA/CZ 203, UA/CZ 204, UA/CZ 205, UA/CZ 207, UA/CZ 213;
- для чеської сторони: CZ/UA 001, CZ/UA 202, CZ/UA 203, CZ/UA 204, CZ/UA 205, CZ/UA 207, CZ/UA 213.
Відтак, період роботи позивача з 01.03.2020 по 31.12.2021, в Чеській Республіці має бути зарахований до страхового стажу позивача без будь-яких додаткових вимог та умов.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем подано усі документи для підтвердження стажу його роботи на території іншої держави - Чеської Республіки, до того ж такий стаж підлягає визнанню на території України відповідно до вищевказаних міжнародних договорів.
Щодо не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проходження строкової військової служби з 11.05.1985 по 12.06.1987, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати таке.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Питання зарахування до стажу періоду служби в Радянській армії, регулювалось у 1980-х роках Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим Постановою Ради міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590.
Так, підпунктом «к» пункту 109 цього Положення передбачено, що окрім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР.
Цим же пунктом Положення встановлено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком і інвалідності робітником і службовцем, що працював на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах і на інших роботах важкими умовами праці, періоди, вказані в підпунктах «к» і «л», прирівнюються по вибору того, хто звернувся за призначенням пенсії або до роботи, яка передує цьому періоду, або до роботи, який йде за закінченням цього періоду.
Згідно із абзацом 2 частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Так, з долученої до матеріалів справи копії трудової книжки та військового квитка позивача убачається, що у період з 11.05.1985 по 12.06.1987 позивач проходив строкову військову службу.
Водночас, записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 09.04.1985 підтверджується, що перед призовом на строкову військову службу ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському монтажно-налагоджувальному управлінні на посаді електрозварювальник, яка передбачена Списком №2.
Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною четвертою вказаної статті цього Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й строкову військову службу (базову).
З огляду на вищевикладені обставини та правове регулювання висновки суду першої інстанції щодо протиправного незарахування  періоду з 11.05.1985 по 12.06.1987 служби в лавах Радянської армії у пільговий стаж за Списком №2 є правильними, оскільки на момент призову на військову службу позивач займав посаду, що давала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та у зв`язку з призовом на військову службу був звільнений з такої для проходження строкової служби. 
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції, щодо протиправності та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №092350005485 від 20.12.2023 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та наявності всіх необхідних документів для зарахування спірних періодів до загального страхового стажу під час роботи у ремонтно-будівельному кооперативі «Дружба» з 01.01.1992 по 30.12.1992 на посаді електрозварювальник 4-го розряду; Будівельно-монтажному тресті в/о «Пурнафтогаз» з 16.02.1993 по 01.06.1998 на посаді електрозварювальник 4-го і 5-го розряду; ТОВ «Плешінгер-Став» з 01.03.2020 по 31.12.2021 та зарахування до пільгового стажу періоди роботи у Івано-Франківському монтажно-налагоджувальному управлінні у період з 04.12.1984 по 30.04.1985 на посаді електрозварювальник 3-го розряду; період проходження військової строкової служби у Збройних силах у період з 11.05.1985 по 12.06.1987; Івано-Франківському монтажно-налагоджувальному управлінні у період з 19.08.1987 по 05.09.1988 на посаді електрозварювальних 3-го розряду; Будівельно-монтажному управлінні №2 в/о «Пурнафтогаз» у період з 05.10.1988 по 26.04.1991 на посаді електро- та газозварювальника; Ремонтно-будівельному кооперативі «Дружба» у період з 27.04.1991 по 30.12.1992 на посаді електрозварювальника 4-го розряду; Будівельно-монтажному тресті в/о «Пурнафтогаз» з 16.02.1993 по 31.12.1997 на посадах електро- та газозварювальника та відповідно належним способом захисту порушеного права зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 до відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено підстави задоволення позовних вимог частково, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, оскільки не впливають на законність судового рішення.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі №300/4078/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко