ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/26727/24
Провадження № 33/820/58/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , її захисника адвоката Сисак С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Сисак Світлани Петрівни на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2024 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2024 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді  штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 24.09.2024 року о 20 год. 31 хв. в м. Хмельницькому по вул. Степана Бандери,28, керувала транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Огляд у встановленому законом порядку пройшла на місці зупинки із використання приладу Драгер 0515, результат - 0,75%о, однак з результатом не погодилась, в порушення пункту 2.5 правил дорожнього руху від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовилась. Порушення вчинено повторно, протягом року.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Сисак С.П. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 11.11.2024, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. 
На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що  повний текст постанови захисником та особою, що притягується до адміністративної відповідальності, не отримано після розгляду справи та не направлено через електронний суд захиснику. Зі змістом постанови можливо було ознайомитись на сайті судової влади, а тому знадобився час для ознайомлення та складання апеляційної скарги.
На думку апелянта постанова суду першої інстанції є незаконною необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню через те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, не взято до уваги важливі факти, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.
Рішення про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння інспектором поліції було прийнято без вагомих та об`єктивних підстав, керуючись внутрішніми особистими переконаннями після з`ясування, що ОСОБА_1 вже притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічне порушення. Зазначені в описовій частині протоколу обставини щодо наявності ознак алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 та їх перелік не відповідають фактичним обставинам та спростовуються наявними у справі матеріалами відеозапису, що свідчить про незаконність протоколу. Також, у протоколі не зазначено підставу для притягнення до відповідальності за ч.2 ст. 130 КУПАП, що свідчить про неналежне його оформлення.
Крім того, при зупинці транспортного засобу працівниками патрульної порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та здійснено безпідставну зупинку транспортного засобу, без наявних законних підстав, що свідчить про незаконність їх дій. 
Вказує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився без присутності двох свідків; перед проведенням огляду на стан сп`яніння співробітник поліції не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що є підставою для сумніву щодо його робочого стану та достовірності показників, також, не надано ОСОБА_1 примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також підтверджується матеріалами відеозапису з місця події, з якого вбачається, що інспектор відмовився вчинити вказані дії.
Поза увагою суду першої інстанції залишились зауваження захисника стосовно обставин, які спростовують відмову ОСОБА_1 від огляду у медичному закладі, оскільки інспектором було допущено зловживання правами та некоректно роз`яснено необхідність проходження такого огляду, зазначаючи, що такий огляд є не доцільним та буде проводитись за такою ж процедурою, таким же приладом, як і огляд працівником поліції, що фактично суперечить змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Будучи необізнаною зі змістом вказаної інструкції, ОСОБА_1 прийняла рішення не проходити даний огляд через некоректне роз?яснення їй необхідності такого огляду працівниками поліції. В той же час, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок стосовно того, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду, у зв`язку з порадою адвоката.
Також, судом першої інстанції зроблено необ`єктивний та помилковий висновок стосовно тих обставин, що ОСОБА_1 повідомила співробітнику поліції про факт вживання алкоголю того ж дня. Такий висновок спростовується самими матеріалами відеозапису, долученого до справи, на яких зафіксовано як ОСОБА_1 на неодноразові питання співробітника поліції повідомляє, що вона не вживала алкогольні напої. 
Судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання захисника про виклик у судове заслання та допит інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержанта поліції Балієва О.М.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник – адвокат Сисак С.П. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наведених у апеляційній скарзі підстав. 

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.        Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). 
Судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані.
       
       У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2024 серії ЕПР1 №136167 ОСОБА_1 24.09.2024 року о 20 год. 31 хв. в м. Хмельницькому по вул. Степана Бандери, 28, керувала транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Огляд у встановленому законом порядку пройшла на місці зупинки із використання приладу Драгер 0515, результат - 0,75%о, однак з результатом не погодилась, в порушення пункту 2.5 правил дорожнього руху від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовилась. Порушення вчинено повторно, протягом року.
Вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №136167, в якому зафіксовані обставини вчиненого правопорушення; результами тесту приладом Drager - 0,75%о; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.09.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; протоколом серії ЕНА №3125365 від 24.09.2024 року щодо керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування; відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу, який підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та дотримання інспектором процедури огляду на стан сп`яніння. Вказаним відеозаписом також зафіксовано факт визнання ОСОБА_1 обставини вживання алкоголю вранці того ж дня.
       Суд першої інстанції лав належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. 
        Безпідставними доводи апеляційної скарши про неправомірну зупинку поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Положеннями п. 8 та п. 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами. 
Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.
Виходячи з наведених вище правових норм органи Національної поліції вправі зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Все вищевказане узгоджується з статтями 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року.
       Крім того, з відеозапису видно, що інспектором поліції під відеозапис було озвучено підстави зупинки транспортного засобу, запропоновано водійці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проведено такий огляд, роз`яснено наслідки відмови від проходження подальшого огляду у медичному закладі за наявності незгоди з результатом огляду. 
       До проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на запитання інспектора ОСОБА_1 повідомила про вживання алкоголю вранці того ж дня.         Сприйняття ОСОБА_1 роз`яснень інспектора поліції щодо процедури огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, як пораду відмовитися від такого також є безпідставними, оскільки сама процедура і її наслідки були чітко роз`яснені ОСОБА_1 . 
       Не заслуговують на увагу доводи захисника Сисак С.П. про те, що перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння співробітник поліції не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, оскільки зазначене повністю спростовується відеозаписом, з якого чітко вбачається, що працівник поліції сам запропонував ОСОБА_1 ознайомитись із зазначеним сертифікатом. Крім того, сертифікат відповідності приладу вимірювання згідно інструкції (про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) пред`являється особі на її вимогу, проте з такою вимогою ОСОБА_1 до працівників поліції не зверталася. 
       Посилання в апеляційній скарзі на порушення процедури огляду, оскільки не були залучені свідки, не відповідає положенням ст. 266 КУпАП, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису VB400 (475199, 476641), про що зазначено у протоколі.
       Також суддя першої інстанції дійшла вірного висновку про те, що співробітником поліції дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки до матеріалів справи додано постанову Хмельницького міськрайонного суду від 29.11.2023 року по факту правопорушення від 07.04.2023 року.
       Що стосується доводів апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання захисника про виклик у судове заслання та допит інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержанта поліції ОСОБА_2 , то вони, в даному випадку, не можуть бути підставою для скасування постанови судді, оскільки матеріали справи містять достатні докази, які є належними, допустимими, достовірними та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.
       Твердження ОСОБА_1 про те, що алкоголь в той день вона не вживала, а приймала ліки, на думку апеляційного суду є способом захисту від пред`явленого обвинувачення.
       Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду. 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.
Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
       Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2024 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Сисак С.П. - без задоволення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Хмельницького
       апеляційного суду                                             Володимир БАРЧУК