КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року                                                                                                        місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 754/14396/24
номер провадження: 33/824/503/2025
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Конюшка Дениса Борисовича, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , його представника - адвоката Богуцького Івана Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Конюшка Дениса Борисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Деснянського районного міста Києва від 14 листопада 2024 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Деснянського районного міста Києва від 14 листопада 2024 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн 00 коп.
Цією ж постановою стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. 
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, адвокат Конюшко Д.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року. Прийняти нову постанову, якою справу відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд повинен розглядати справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення та не має права виходити за межі протоколу. Тому суд у даній справі мав встановити факт порушення пункту 8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), яким передбачено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Вказує, що при перегляді наявного у справі відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 проїхав стоп лінію на зелений колір світлофору і після її проїзду ввімкнувся жовтий колір. Проте, суддя першої інстанції не дав оцінки цій обставині. Також суддя першої інстанції не врахував положення пункту 8.11 ПДР, яким передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Конюшка Д.Б., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі й просили її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Богуцького І.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.
Згідно з пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Пунктом 8.7.3 ґ) ПДР передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за порушення пункту 8.7.3 ґ) ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів і є правильним.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддею першої інстанції були досліджені наявні у матеріалах справи дані, які містять:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №964357 від 03 жовтня 2024 року, в якому встановлено, що 12 вересня 2024 року о 21 год 36 хв. на перехресті вул. Р.Рейгана та вул. Закревського у місті Києві водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Mazda», д.н.з. D НОМЕР_2 . Під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1 тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 8.7.3. ґ) ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП;
- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 вересня 2024 року;
- схема місця ДТП від 12 вересня 2024 року, на якій відображено місце зіткнення автомобілів на проїзній частині; 
- відеозапис з місця ДТП від 12 вересня 2024 року;
- письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він, керуючи автомобілем «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 , у місті Києві по вул. Рональда Рейгана, рухаючись у лівій смузі проїжджав перехрестя, завершуючи маневр на мигаючий зелений сигнал світлофору. Коли він знаходився на перехресті перед його автомобілем із зустрічної смуги почав повертати автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , перешкоджаючи йому у русі прямо. Вказав, що він, намагаючись уникнути удару, почав гальмувати та перелаштовуватися у праву смугу попутного напрямку, а автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , почав повертати. Коли його автомобіль був безпосередньо на перехресті, йому не вдалось уникнути ДТП, оскільки в ліву сторону його автомобіля в`їхав автомобіль «Chevrolet». Безпосередньо перед зіткненням водій автомобіля «Chevrolet Aveo» не гальмував та продовжував поворот на ліво, не уникаючи зіткнення.
Апеляційний суд враховує, що наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №964357 від 03 жовтня 2024 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року. Даний протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП.
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішній переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши наведені вище докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що вина водія ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він у порушення пункту 8.7.3 ґ) ПДР, керуючи автомобілем «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Mazda», д.н.з. D НОМЕР_2 . 
Доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 проїхав стоп лінію на зелений сигнал світлофору і після проїзду стоп лінії ввімкнувся жовтий сигнал, є необґрунтованими, виходячи з такого.
На підтвердження пояснень ОСОБА_2 про рух автомобіля «Chevrolet» на заборонний сигнал світлофора, представник ОСОБА_2 - адвокат Богуцький І.О. надав суду відповідь комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» на його адвокатський запит, з якої слідує, що станом на 12 вересня 2024 року о 21 год 36 хв. світлофорний об`єкт працював в режимі координованого керування, згідно циклограми. Час дії часової діаграми (Фаз-3, Тциклу = 96 с.) з 20:30:00 до 22:00:00. Інформації про пошкодження та збої в роботі світлофорної сигналізації у вказаний в запиті період не зареєстровано. Також до даної відповіді долучено довідку про режим роботи світлофорного об`єкту вул. Р.Рейгана - вул. М.Закревського у місті Києві згідно протоколу роботи світлофорного об`єкту станом на 12 вересня 2024 року.
При досліджені відеозапису з місця ДТП від 12 вересня 2024 року та схеми розташування світлофорів по напрямкам, яка міститься разом із вказаною вище часовою діаграмою, апеляційним судом встановлено, що рух автомобіля «Chevrolet», д.н.з.                        НОМЕР_1 , регулювався світлофором за напрямком №1, рух автомобіля «Mazda» д.н.з.                    НОМЕР_3   - за напрямком №2. З відеозапису видно, що автомобіль «Chevrolet» під керуванням ОСОБА_1 перетнув дорожню розмітку «стоп-лінія» о 21:36:35, а в подальшому на перехресті вул. Р.Рейгана та вул. Закревського у місті Києві сталося зіткнення вказаних вище автомобілів о 21:36:37.
Ракурсом камери відеоспостереження зафіксовано роботу світлофора для пішоходів за напрямком №7 та перетин дорожньої розмітки автомобілем «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 , за         4 (чотири) секунди до загоряння на світлофорі зеленого сигналу для пішоходів. Вказані дані, з урахуванням часової діаграми роботи світлофорного об`єкта, шляхом нескладних математичних підрахунків дозволяють зробити висновок про те, що в момент перетину автомобілем «Chevrolet»  під керуванням ОСОБА_1 дорожньої розмітки «стоп-лінія» для нього вже 3 (три) секунди горів жовтий сигнал світлофора.
При апеляційному розгляді справи в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що при виїзді на перехрестя він переконався в безпечності свого маневру, оскільки побачив, що в зустрічному для нього напрямку руху автомобілі зупинилися. Апеляційний суд вважає, що ці обставини спростовують його ж твердження про те, що він рухався на автомобілі на зелений сигнал світлофору, оскільки час ввімкнення сигналів світлофору відповідно до циклограми по напрямку руху №1, по якому рухався автомобіль «Chevrolet», та напрямку руху №2, по якому рухався автомобіль «Mazda», відповідають один одному.
Також апеляційний суд враховує, що із наявного ракурсу камери відеоспостереження видно бокову частину світлофору за напрямком №1 та ввімкнення його сигналів, які співпадають з часом ввімкнення сигналів світлофору відповідно до наданої циклограми, а саме: о 21:36:32 - ввімкнення сигналу середньої секції світлофору (жовтого сигналу), о 21:36:35 - ввімкнення верхньої секції цього світлофору (червоного сигналу) , що спростовує доводи сторони захисту про невідповідність та незрозумілість цієї циклограми.
Отже, доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 перетнув дорожню розмітку «стоп-лінія» на зелений сигнал світлофора і правомірно продовжив рух на перехресті, спростовуються вказаними вище доказами.
Твердження захисника про те, що суддею першої інстанції не враховано  положення пункту 8.11 ПДР, яким передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, не заслуговують на увагу, виходячи з такого.
Згідно з пунктом 8.10 ПДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11 ПДР).
Зазначені положення ПДР вказують на те, що жовтий сигнал світлофору беззаперечно забороняє рух, попереджаючи про зміну сигналів. Дозволено їхати тільки, якщо водій завершує маневр чи може створити аварійну обстановку екстреним гальмуванням. Водій, який продовжив рух на жовтий заборонений рух, має довести, що існували об`єктивні причини, через які він не зміг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил.
По справі встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet», д.н.з.                 НОМЕР_1 , проїхав «стоп-лінію» на забороняючий жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого сталася ДТП. При цьому, ОСОБА_1 не довів, що існували об`єктивні причини, через які він не міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, враховуючи, що в момент перетину ним на автомобілі дорожньої розмітки «стоп-лінія» для нього вже 3 (три) секунди горів жовтий сигнал світлофора.
Тому посилання захисника на те, що ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора та мав завершити його проїзд, є безпідставними та не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.
Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми щодо підтвердження доведення порушення ОСОБА_1 пункту 8.7.3 ґ) ПДР, та, всупереч доводам захисника, знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, яка сталася                       12 вересня 2024 року о 21 год 36 хв. на перехресті вул. Р.Рейгана та вул. Закревського у місті Києві, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що в діях   ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суддею районного суду надана належна правова оцінка, на правильність висновків судді не впливають та їх не спростовують.
За таких обставин, постанова судді Деснянського районного міста Києва від                              14 листопада 2024 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Конюшка Дениса Борисовича, подану в інтересах  ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Деснянського районного міста Києва від 14 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                          С.М.Верланов