УХВАЛА
17 січня 2025 року
м. Київ
справа № 753/4265/24
провадження № 61-204ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року у справі за позовом першого заступника керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація про визнання спадщини відумерлою та витребування майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до першого заступника керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, ОСОБА_2 про визнання добросовісним набувачем,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2024 року перший заступник керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив визнати квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_5 та передати її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .
У березні 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до першого заступника керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просив визнати його добросовісним набувачем нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ; усунути йому перешкоди у вільному користуванні належним йому майном, зобов`язати державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Шульгу І. Ю. внести зміни до запису про накладення арешту на належне йому майно.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 
2024 року, позов першого заступника керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено.
Визнано відумерлою та передано у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_5 , яка складається з квартири АДРЕСА_1 .
Витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
06 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сливченко Ю. В. засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц, від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19, від 12 червня 2024 року у справі № 910/20528/21, від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц, від.
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року.
Витребувати із Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу 
№ 753/4265/24 за позовом першого заступника керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація про визнання спадщини відумерлою та витребування майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до першого заступника керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, ОСОБА_2 про визнання добросовісним набувачем.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  В. М. Ігнатенко
                                                                                                          О. М. Ситнік
                                                                                                              І. М. Фаловська