СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року                         м. Харків                        Справа № 3-223 (904/9932/16)  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Пуль О.А.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (вх №2676 Д) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 (ухвалу постановлено суддею Соловйовою А.Є. в приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області 19.12.2023 о 12:37 год) у справі №3-223 (904/9932/16)
за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», м. Дніпро
до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив», м. Кам`янське, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 у справі №3-223(904/9932/16) задоволено заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про заміну сторони у справі № 3-223; замінено відповідача (боржника) у справі № 3-223 - Державне підприємство «Амофос» його правонаступником - Приватним акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив».
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2023 апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 у справі №3-223 (904/9932/16) залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 17.10.2023 у справі №3-223(904/9932/16) касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» №10-01/207 від 19.07.2023 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2023 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 у справі № 3-223(904/9932/16) задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2023 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 у справі № 3-223(904/9932/16) скасовано; справу №3-223(904/9932/16) направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 у задоволенні заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №3-223 відмовлено. 
АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 №3-223 (904/9932/16) та задовольнити заяву АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №3-223, а саме: боржника - Державне підприємство «Амофос» (код ЄДРПОУ 31044980) на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив» (код ЄДРПОУ 31980517).
В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що згідно з інформацією Міністерства енергетики України та відповідно до наказу Міністерства палива те енергетики України від 05.08.2002 №472 правонаступником ДП «Амофос» у частині прав та обов`язків, пов`язаних з його діяльністю є ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» (замінено на ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив»). Однак, окрім наказу інших документів щодо здійснення заміни, які передбачені були законодавством, не було підписано. Таким чином, для повного переходу прав та обов`язків з ДП «Амофос» на ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» необхідний був підписаний обома сторонами передаточний баланс (передавальний акт). Оскільки такий документ був відсутній, повноцінно здійснити процедуру заміним було неможливо. Саме ці обставини, як стверджує заявник апеляційної скарги, заважали АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» пред`явити свої вимоги за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2003 у справі №3/223 до нового боржника ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». ДП «Амофос» відповідно до відомостей з ЄДРПОУ перебуває у стані припинення, що унеможливлює виконання рішення суду, а до ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» не можуть бути пред`явлені вимоги через відсутність передавального акту та внесення запису в ЄДРПОУ  про остаточне припинення ДП «Амофос» як суб`єкта господарювання. В свою чергу після зміни судової практики у 2020 році щодо правонаступництва у АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з`явилась можливість замінити боржника на належного та здійснювати заходи для виконання рішення суду. 
При цьому, заявник зазначає, що лише 05.12.2023 до матеріалів справи представником ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» через Електронний суд сформовано та направлено додаткові пояснення, до яких додано копію передавального балансу між ДП «Амофос» та ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» від 05.08.2002, акт прийому - передачі внеску державного майна до статутного фонду від 05.07.2002, акту прийому – передачі ЦМК ДП «Амофос» від 05.08.2002.
Також, заявник апеляційної скарги звертає увагу на те, що дійсно велика кількість конкурсних кредиторів зверталась з кредиторськими вимогами до ЗАТ «ДЗМД» без здійснення правонаступництва. Однак, такі обставини не стосуються предмету розгляду даної справи. Кредиторські вимоги АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не були заявлені у межах справи про банкрутство ЗАТ «ДЗМД», оскільки боржником АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» станом на період розгляду такої справи був ДП «Амофос», а не ПАТ «ДЗМД».
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.04.2024 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Верхогляд Т.А., суддя Чередко А.Є., суддя Парусніков Ю.Б.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 у справі №3-223 (904/9932/16); розгляд справи призначено на 09.04.2024.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2024 заяву про самовідвід суддів Верхогляд Т.А., Чередка А.Є., Паруснікова Ю.Б. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 року у справі № 3-223 (904/9932/16) задоволено; справу апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 року у справі № 3-223 (904/9932/16) передано для визначення складу суду, в порядку встановленому ст. 32 ГПК України.
Згідно з розпорядженням Центрального апеляційного господарського суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І.М., суддя Чус О.В., суддя Дармін М.О.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 прийнято справу №3-223(904/9932/16) за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ДТЕК Дніпровські електромережі на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 року у справі № 3-223 (904/9932/16) до провадження колегією суддів; розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 14.05.2024. 
09.05.2024 від ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 задоволено заяву суддів Кощеєва І.М., Дарміна М.О., Чус О.В. про самовідвід у справі №3-223(904/9932/16); справу №3-223(904/9932/16) передано для визначення складу суду, в порядку встановленому ст. 32 ГПК України.
Відповідно до розпорядженням Центрального апеляційного господарського суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Коваль Л.А., суддя Мороз В.Ф., суддя Іванов О.Г.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2024 прийнято справу №3-223(904/9932/16) за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 року у справі № 3-223 (904/9932/16) до провадження колегією суддів; розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 29.08.2024.
07.10.2024 розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду №837/24 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №3-223 (904/9932/16)
Згідно з протоколами щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи №3-223 (904/9932/16) між суддями від 07.10.2024 та 10.10.2024 автоматичний розподіл не відбувся у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи. 
Розпорядженням Центрального апеляційного господарського суду №1п/24 від 06.11.2024 «Щодо передачі справи на розгляд господарського суду, найбільш територіально наближеного до центрального апеляційного господарського суду» справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 у справі №3-223 (904/9932/16) за заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про заміну сторони у справі №3-223 за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив», про стягнення заборгованості, передано на розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
11.11.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №3-223 (904/9932/16).
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Пуль О.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (вх.№2676Д) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 у справі №3-223 (904/9932/16); повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 17.12.2024.
27.11.2024 від ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
11.12.2024 від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надійшли пояснення на відзив ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив».
У судовому засіданні представник Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представник ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» та керуючий санацією ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечували.
Інші учасники у судове засідання не з`явились.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила таке.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2003 у справі №3/223 позов задоволено повністю; стягнуто з ДП «Амофос» на користь ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» 2917570,59 грн - основного боргу, 1700,00 грн - витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 
26.12.2003 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ, який дійсний для пред`явлення до виконання у кредитні установи (державному виконавцю) до 26.03.2004.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2005 у справі №3/223 у задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 27.07.2005 про заміну боржника у даній справі відмовлено з посиланням на те, що заміна боржника, у даному випадку, суперечить ст. 25 ГПК України, так як заміна сторони у результаті правонаступництва можлива лише у разі її вибуття з ЄДРПОУ, проте боржник не виключений з ЄДРПОУ. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2010 відновлено строк для пред`явлення наказу до виконання; видано дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.03р. у справі №3/233.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2012 у справі №3-223 змінено назву стягувача у даній справі з ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», м. Дніпропетровськ (код ЄДРПОУ 23359034) на ПАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», м. Дніпропетровськ (код ЄДРПОУ 23359034); видано ПАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», м. Дніпропетровськ дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.03 у справі №3/233.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2014 у справі №3-223 змінено найменування стягувача у даній справі з ПАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», м. Дніпропетровськ (код ЄДРПОУ 23359034) на ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», м. Дніпропетровськ (код ЄДРПОУ 23359034); видано ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», м. Дніпропетровськ дублікат наказу господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.03р. у справі №3/233.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2021 відмовлено у задоволенні заяви АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №3-223 Державного підприємства «Амофос» його правонаступником - ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». 
У лютому 2022 року від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, а саме боржника - Державне підприємство «Амофос» на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив».
В обґрунтування зазначеної заяви стягувач зазначав, що згідно з інформацією Міністерства енергетики України та наказом Міністерства палива та енергетики України від 05.08.2002 №472 правонаступником ДП «Амофос» у частині прав та обов`язків, пов`язаних з його діяльністю є ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». Відповідно до законодавства, яке діяло на час прийняття наказу, при злитті і поділі юридичних осіб майно (права та обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб; при приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права та обов`язки) переходить до останньої; майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію. Таким чином, для повного переходу прав та обов`язків з ДП «Амофос» на ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» необхідний був підписаний обома сторонами передаточний баланс (передавальний акт). Оскільки такий документ був відсутній, повноцінно здійснити процедуру заміни було неможливо в силу закону та виникла ситуація, що фактично заміна відбулася та ДП «Амофос» вже не відповідав за своїми зобов`язаннями, але юридично заміна не була оформлена. Саме ці обставини заважали АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» пред`явити свої вимоги за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2003 у справі №3/223 до нового боржника ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». Одночасно, АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не могло пред`явити і кредиторські вимоги до ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» у справі про його банкрутство №Б15/49/04 (яку порушено 07.04.2004) без передавального акту. Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 у справі №904/10490/17 встановлено, що згідно наказу Міністерства палива та енергетики України №472 від 05.08.2002 ДП «Амофос» та ДП «Агрфос» припинили свою діяльність у зв`язку з реорганізацією шляхом злиття цілісних майнових комплексів державних підприємств та включенням їх до складу ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». Отже здійснення заміни боржника на належного правонаступника забезпечить виконання рішення суду. 
У травні 2022 року від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надійшла заява про зміну предмету заяви, в якій заявник просив замінити боржника у справі №3/223, а саме: боржника - Державне підприємство «Амофос» на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив», в обґрунтування якої зазначало, що відповідно до постанови державного виконавця Південного ВДВС у м. Кам`янське Південно – східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24.06.2021 виконавчий документ – наказ №3/223, виданий 26.12.2003 Господарським судом Дніпропетровської області, повернуто стягувачу, і на даний час інших виконавчих проваджень не відкрито. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 задоволено заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про заміну сторони у справі №3-223; замінено відповідача (боржника) у справі №3-223 - Державне підприємство «Амофос» його правонаступником - Приватним акціонерним товариством «Дніпровський завод мінеральних добрив».
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2023 у справі №3-223 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» задоволено; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 у справі №3-223 скасовано; справу №3-223 щодо розгляду заяви акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» надіслано до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи №904/9932/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 у справі №3-223(904/9932/16) задоволено заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про заміну сторони у справі №3-223; замінено відповідача (боржника) у справі №3-223 - Державне підприємство «Амофос» його правонаступником - Приватним акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив».
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2023 апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 у справі №3-223 (904/9932/16) залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 17.10.2023 у справі №3-223(904/9932/16) касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» №10-01/207 від 19.07.2023 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2023 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 у справі № 3-223(904/9932/16) задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2023 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 у справі № 3-223(904/9932/16) скасовано; справу №3-223(904/9932/16) направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
Скасовуючи судові рішення попередніх інстанції, Верховний Суд зазначив, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання. Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права. Проте, судами попередніх інстанцій належним чином не досліджувалися та не встановлювалися фактичні обставини щодо строку пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2003 у справі №3-223, зокрема, щодо його закінчення/не закінчення або поновлення.
Крім того, Верховний Суд звернув увагу, що ухвалюючи оскаржувані судові рішення суди попередніх інстанцій виходили з того, що у стягувача була відсутня реальна можливість пред`явити вказані вимоги до ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» у справі №Б15/49/04 без проведення процесуального правонаступництва у цій справі. Проте, зазначаючи, що позивачем було неодноразово подано до господарського суду заяви про заміну ДП «Амофос» на його правонаступника, судами попередніх інстанцій не досліджувалися та не встановлювалися фактичні обставини щодо того, чи зверталося ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» (ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго») до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника у справі №Б15/49/04 та не встановлено наявність/відсутність судових рішень за результатами розгляду судом відповідної заяви. Окрім того, як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2010 у справі №Б15/49/04 було затверджено мирову угоду, відповідно до пункту 6.4 якої вимоги по зобов`язанням ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», що виникли до затвердження Господарським судом Дніпропетровської області реєстру вимог кредиторів по справі № Б15/49/04 та не включені до нього вважаються погашеними. При цьому, в оскаржуваних судових рішеннях відсутні посилання на будь-які норми права, які б передбачали порядок розгляду вимог конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, який був би відмінним від того, що був встановлений частиною другою статті 14 Закону про банкрутство.
Приймаючи оскаржувану ухвалу від 19.12.2023, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Так, місцевий господарський суд зазначив про безпідставність посилання позивача на те, що він не зміг пред`явити свої вимоги до ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» в процедурі банкрутства №Б15/49/04 у зв`язку з відсутністю передавального балансу, адже Касаційний господарський суд Верховного Суду в п. 25.3 постанови від 17.10.2023 по справі №3-223(904/9932/16) зазначив про наявність передавального балансу від 05.08.2002 між ДП «Амофос» та ЗАТ «ДЗМД». В той час як позивач не надав жодного підтвердження того, що розподільчий баланс між ДП «Амофос» та ЗАТ «ДЗМД» був відсутній. Крім цього, позивач посилається, як на підставу правонаступництва ПАТ «ДЗМД», на наказ Міністерства палива та енергетики № 472 від 05.08.2002. Проте, в п.2.1. самого наказу зазначено про надання передавального балансу та актів приймання-передачі майна реорганізованих підприємств. Суд першої інстанції зазначив, що в правонаступництві ПАТ «ДЗМД» є наявними проведення інвентаризації, складання передавального акту та внесення майна до статутного капіталу правонаступника, отже висновки стягувача про неможливість заявлення грошових вимог в процедурі банкрутства ЗАТ «ДЗМД» є необґрунтованими.
Також, місцевий господарський суд зазначив, що стягувач не надав жодного посилання на будь-які норми права, які б передбачали порядок розгляду вимог конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, який був би відмінним від того, що був встановлений частиною другою статті 14 Закону про банкрутство. Крім того, Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» не надано жодних доводів щодо спливу строку/його поновлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2003 у справі №3-223.
Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, апеляційний господарський суд зазначає таке. 
Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Згідно зі ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 року у справі №916/617/17 зроблено висновок, що як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 334 ГПК України (аналогічна правова позиція наведена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14 та від 18.01.2022 у справі № 34/425).
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене Господарським процесуальним кодексом України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі №917/1339/16).
При цьому, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, відповідно до статті 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Як свідчать матеріали справи, відповідно до наказу Фонду державного майна України «Щодо участі Фонду державного майна України у закритому акціонерному товаристві «Дніпровський завод мінеральних добрив» №1144 від 01.07.2002 згідно з Тимчасовим положенням про Фонд державного майна України з метою відновлення виробництва мінеральних добрив, іншої хімічної продукції, визначено: 
1. Підтримати пропозицію Міністерства палива та енергетики України про створення закритого акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» на базі цілісних майнових комплексів державних підприємств «Агрофос» та «Амофос». 
2. Фонду державного майна України виступити засновником закритого акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив».
3. Управлінню міждержавних майнових відносин та власності за кордоном: - взяти на облік частку, що належить державі у майні ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» (статутний фонд ЗАТ становить 24155000 гривень). Частка держави складає 40%; - вжити заходів щодо призначення представника для управління державною часткою у майні ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». 
4. Виконавчому органу ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» - погодити питання створення товариства з Антимонопольним комітетом України; - повідомити Фонд державного майна про здійснення державної реєстрації товариства та виконання всіма засновниками зобов`язань щодо здійснення внесків до статутного фонду товариства.
З наказу Міністерства палива та енергетики України № 472 від 05.08.2002 «Про припинення діяльності ДП «Амофос» та ДП «Агрофос» вбачається, що відповідно до Закону України «Про підприємства в Україні», наказу Фонду державного майна України від 01.07.2002 № 1144 «Щодо участі Фонду державного майна України у закритому акціонерному товаристві «Дніпровський завод мінеральних добрив» та створенням на базі цілісних майнових комплексів Державних підприємств «Амофос» та «Агрофос» Закритого акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив», зареєстрованого 05.07.02 виконкомом Дніпродзержинської міської ради (код ЄДРПОУ 31980517): 
1. Припинено діяльність Державних підприємств «Амофос» та «Агрофос», розташованих за адресою: 51917, Дніпропетровська обл. м. Дніпродзержинськ, просп. Аношкіна, 179 у зв`язку з їх реорганізацією шляхом злиття цілісних майнових комплексів державних підприємств та включенням їх до складу Закритого акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив».
2. В.о. директора Державного підприємства «Амофос» Галушці Ю.В. та в.о. директора Державного підприємства «Агрофос» Михайличенку Ю.В.:
2.1. Надати Мінпаливенерго передавальний баланс та акти приймання-передачі майна реорганізованих підприємств. 
2.2. Здійснити заходи, пов`язані з припиненням діяльності підприємств у порядку, встановленому чинним законодавством України.
2.3. Подати в установленому порядку документи для вилучення Державного підприємства «Амофос» та Державного підприємства «Агрофос» з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України та повідомити Головне управління майнових відносин та реформування власності Мінпаливенерго (Лисенка) і Головне управління кадрової політики Мінпаливенерго (Мамчій) про скасування державної реєстрації.
2.4. Забезпечити соціально-правові гарантії працівникам, передбачені чинним законодавством. 
3. Взяти до уваги, що Закрите акціонерне товариство «Дніпровський завод мінеральних добрив» є правонаступником Державного підприємства «Амофос» та Державного підприємства «Агрофос» у частині прав та обов`язків, пов`язаних з діяльністю Державних підприємств «Амофос» і «Агрофос», згідно із чинним законодавством України.
Між ДП «Амофос» та ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» було підписано передавальний баланс на 05.08.2002 та акт прийому-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Амофос» ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» згідно наказу № 472 від 05.08.2002 станом на 05.08.2002.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Амофос» перебуває в стані припинення, 05.03.2005, № 12231100001000683 внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.
Міністерство енергетики України листом №26/1.2.-19.3-8966 від 08.06.2021 на адвокатський запит адвоката Кузьмича С.О. у зв`язку з наданням правової допомоги АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо надання копії наказу та інформації про ДП «Амофос» та ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» повідомило, що відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 05.08.2002 № 472 «Про припинення діяльності ДП «Амофос» та ДП «Агрофос» правонаступником державного підприємства «Амофос» у частині прав та обов`язків, пов`язаних з його діяльністю, є ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». Інша інформація у Міністерстві відсутня.
Також, Міністерство енергетики України листом № 26/1.2.-18.6-18773 від 15.11.2021 на адвокатський запит адвоката Кузьмича С.О. від 08.11.2021 щодо надання інформації та копій документів з метою надання правової допомоги щодо стягнення заборгованості з ДП «Амофос» повідомило, що передавальний баланс та акт приймання – передачі майна ДП «Амофос» в Міненерго відсутні. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна частка у статутному капіталі ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» відсутня. Враховуючи зазначене, у Міненерго відсутні законодавчі підстави для звернення до ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» щодо надання запитуваних документів. 
З вказаного листування вбачається, що Міністерство енергетики України повідомило про відсутність передавального балансу та акту приймання-передачі саме у нього. 
Проте, зазначене не спростовує встановлені судом обставини існування підписаного між ДП «Амофос» та ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» передавального балансу на 05.08.2002 та акт прийому-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Амофос» ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» згідно наказу № 472 від 05.08.2002 станом на 05.08.2002.
При цьому, позивачем не надано доказів звернення ні до ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», ні до ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» із запитом про надання відповідних документів.
Отже посилання заявника на відсутність таких документів, як на підставу неможливості здійснення процедури заміни боржника та пред`явлення своїх вимог за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2003 у справі №3/223 до нового боржника ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», є необґрунтованими.
Водночас, колегією суддів встановлено, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа №Б15/49/04 за заявою ДП «Твел» до ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» про визнання банкрутом. 
Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2004 порушено провадження у справі про банкрутство за №Б15/49/04 відносно ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2004 у справі №Б15/49/04 введена процедура розпорядження майна боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Воздвиженського О.Л., ліцензія АА №485221, за згодою Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України.
Оголошення про порушення справи про банкрутство №Б15/49/04 щодо ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» опубліковано в газеті «Голос України» №162 (3412) від 02.09.2004.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинного станом на час існування відповідних правовідносин) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2004 №Б15/49/04 затверджено реєстр вимог кредиторів серед яких відсутній позивач. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2010 у справі №Б15/49/04 затверджено у справі про банкрутство ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» мирову угоду з графіком погашення заборгованості перед кредиторами першої черги, третьої черги та прощення (списання) вимог кредиторів четвертої черги. Пунктом 6.4 мирової угоди визначено, що вимоги по зобов`язанням ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», що виникли до затвердження Господарським судом Дніпропетровської області реєстру вимог кредиторів по справі №Б15/49/04 та не включені до нього вважаються погашеними. Вказане положення мирової угоди цілком кореспондується з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Позивач не заперечує обставини не звернення з кредиторськими вимогами до ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» у справі про банкрутство №Б15/49/04, зазначаючи, що цьому завадили саме відсутність передавального балансу та акту приймання-передачі, а також наявність запису про ДП «Амофос» в ЄДРПОУ.
Проте, колегія суддів не може прийняти такі доводи до уваги, адже як встановлено судом відповідні документи були наявні. Відсутність таких документів саме у позивача та/або необізнаність позивача про їх наявність не свідчить про неможливість звернення з конкурсними кредиторськими вимогами у справі про банкрутство №Б15/49/04 у встановлений законом строк.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у межах тридцятиденного строку, передбаченого ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після оголошення про порушення справи про банкрутство ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» з кредиторськими вимогами до боржника зверталися, зокрема, ДНВП «Цирконій», ДП «Смоли», Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль», ПриватБанк, вимоги яких ґрунтувались, зокрема, на зобов`язаннях ДП «Амофос». Кредиторські вимоги вказаних юридичних осіб були визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів. 
При цьому, норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачали будь-який інший порядок розгляду вимог конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, який був би відмінним від того, що був встановлений частиною другою статті 14 Закону про банкрутство.
Отже, в силу положень ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» є погашеними.
На виконання вказівок Верховного Суду щодо з`ясування обставин закінчення/не закінчення або поновлення строку пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2003 у справі №3-223, колегія суддів зазначає таке. 
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалами Господарського суду Дніпропетровського суду у справі №3/223 неодноразово видавалися дублікати наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2003.
27.08.2019 державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Костенко М.Ю. (ВП №59461772) при примусовому виконанні наказу (дублікат) №3-223, виданого 26.03.2003 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП «Амофос» на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» заборгованості у розмірі 2917570,59 грн, держмита у розмірі 1700,00 грн. та судових витрат 118,00 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Пунктом 2 даної постанови визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 27.08.2022. 
24.06.2021 державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пілінкевич І.В. (ВП №63496186) при примусовому виконанні наказу №3-223, виданого 26.12.2003 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП «Амофос» на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» заборгованості у розмірі 2919388,59 грн, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.
Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом – встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. 
Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Як свідчать матеріали справи, після постановлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 у справі №3-223(904/9932/16), якою було замінено відповідача (боржника) у справі №3-223 - Державне підприємство «Амофос» його правонаступником - Приватним акціонерним товариством «Дніпровський завод мінеральних добрив», приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.03.2023 (ВП №71225176) про примусове виконання наказу №3-223 виданого Господарським судом Дніпропетровської області 26.12.2003, за яким боржником визначено ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив».
Апеляційним господарським судом також встановлено, що станом на даний час в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень міститься постанова приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. (ВП №71225176) при примусовому виконанні дублікату наказу №3-223, виданого Господарським судом Дніпропетровської області 26.12.2003, про зупинення виконавчих дій на підставі п. 4 ст.1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», за яким боржником визначено вже ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив».
Отже, станом на час постановлення оскаржуваної ухвали виданий Господарським судом Дніпропетровської області наказ №3-223 від 26.12.2003 пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження. В свою чергу, тільки до відкриття виконавчого провадження можливо здійснити заміну боржника у виконавчому листі.
Окрім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2017 порушено провадження у справі №904/9932/16 про банкрутство ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника.
24.04.2017 опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» (№42364); зазначено, що граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника – тридцять днів з дня офіційного оприлюднення. 
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на час існування відповідних правовідносин) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2022 припинено процедуру розпорядження майном та введено процедуру санації ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив».
При цьому, у судовому засіданні представники ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» стверджували, а представник позивача не заперечував, що АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не зверталося до боржника з кредиторськими вимогами і у справі про банкрутство №904/9932/16.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін ухвали суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 у справі №3-223 (904/9932/16) залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 24.12.2024. 

Головуючий суддя                                                                    О.О. Крестьянінов

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна  

Суддя                                                                                           О.А. Пуль