ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року 
м. Київ

справа № 160/26050/23
адміністративне провадження № К/990/30455/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №160/26050/23
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Національної гвардії України
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року (головуючий суддя Сидоренко Д.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року (колегія у складі: головуючого судді Кругового О.О., суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В.), -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 1, в/ч НОМЕР_1 ), Головного управління Національної гвардії України (далі - відповідач 2, ГУ НГУ), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 , яка полягає в порушенні процедури розгляду заяв ОСОБА_1 про виплату їй одноразової грошової допомоги (далі також - ОГД), передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) у зв`язку із загибеллю її чоловіка ОСОБА_2 ;
- зобов`язати ГУ НГУ на підставі приписів, встановлених пунктом 6 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в Національній гвардії України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 серпня 2022 року №484 (далі - Порядок №484), прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000 грн. та одразу після надходження коштів з державного бюджету для здійснення виплат одноразових грошових допомог здійснити переказ 15000000 грн. на реєстраційний рахунок в/ч НОМЕР_1 в установах Державної казначейської служби України для виплати ОГД ОСОБА_1 ;
- зобов`язати відповідача 1 на підставі приписів встановлених пунктом 7 Порядку №484 видати наказ про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та здійснити перерахування коштів в розмірі 15000000 грн. на рахунок позивачки в установі банку державного сектору, зазначений у заяві про ОГД.
2. Обґрунтовуючи позов, вказувала, що 08 серпня 2022 року вперше звернулася до командира в/ч НОМЕР_1 із заявою, у якій просила виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка - старшого сержанта ОСОБА_2 у розмірі, установленому пунктом 2 Постанови №168; також 22 грудня 2022 року повторно звернулася до командира в/ч НОМЕР_1 із аналогічною заявою. Однак, жодних відповідей стосовно розгляду заяв ОСОБА_1 станом на дату подання позову не надано. Наведене, на думку позивачки, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача 1 щодо нерозгляду її заяв у порядку, встановленому законодавством. Тому, з огляду визначений нормами Порядку №484 алгоритм призначення та виплати ОГД, вважає, що її порушене право підлягає захисту судом шляхом зобов`язання ГУ НГУ, до складу якого входить в/ч НОМЕР_1 , та, відповідно, саму в/ч НОМЕР_1 вчинити дії, спрямовані на призначення та виплату ОГД ОСОБА_1 .
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 08 серпня та 22 грудня 2022 року; зобов`язано в/ч НОМЕР_1 розглянути заяви ОСОБА_1 від 08 серпня та 22 грудня 2022 року; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
4. Ухвалюючи рішення, вказаний суд виходив з того, що позивач звернулася до в/ч НОМЕР_1 із заявами, у яких просила виплатити установлений пунктом 2 Постанови №168 розмір ОГД у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка - старшого сержанта ОСОБА_2 , однак відповідачем 1 жодних дій по розгляду таких звернень вчинено не було, чим допущено протиправну бездіяльність. Водночас, за висновком суду, позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ НГУ та в/ч НОМЕР_1 вчинити дії, спрямовані на призначення та виплату ОГД ОСОБА_1 , задоволенню не підлягають як передчасні, так як рішення про призначення ОГД приймається та, відповідно, сама її виплата здійснюється після розгляду заяви отримувача останньої та доданих до неї документів, визначеними пунктом Порядку №484. Тому, оскільки в/ч НОМЕР_1 , як уповноважений орган, на який покладаються функції щодо призначення та виплати ОГД, ще не прийняла жодного рішення за наслідками звернень позивачки, суд не знайшов підстав для втручання в такі повноваження відповідача 1 та для зобов`язання останнього вчинити дії, на яких наполягала ОСОБА_1 .
5. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 02 липня 2024 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року залишив без змін, зваживши на його позицію.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.
7. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, вказує на помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо передчасності позовних вимог про зобов`язання ГУ НГУ та в/ч НОМЕР_1 вчинити дії, неправильне застосування ними норм матеріального права та порушення процесуальних норм в цьому контексті. По суті стверджує, що суди, встановивши у ході судового розгляду обставини допущення в/ч НОМЕР_1 протиправної бездіяльності щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 про виплату установленого пунктом 2 Постанови №168 розміру ОГД у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка, тобто передумови для звернення до суду із цим позовом, проявили надмірний формалізм та фактично ухилилися від розгляду справи по суті, не обравши ефективний спосіб захисту порушеного права особи на отримання ОГД, що суперечить Конституції України, завданню адміністративного судочинства та численним висновкам, висловленим у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. 05 серпня 2024 року в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.
9. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.
10. Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за означеною касаційною скаргою.
11. Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
12. Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Як встановлено судами попередніх інстанцій, старший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний 24 лютого 2022 року на військову службу за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/22 «Про загальну мобілізацію» та призначений на посаду розвідника - снайпера (2-ої категорії) 3-го взводу розвідки спеціального призначення роти розвідки спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
14. ІНФОРМАЦІЯ_1 старший сержант ОСОБА_2 загинув внаслідок ворожих артилерійських обстрілів військами російської федерації будівель та приміщень в/ч НОМЕР_1 .
15. 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до командира в/ч НОМЕР_1 із заявою, у якій просила виплатити ОГД, у розмірі, установленому пунктом 2 Постанови №168, у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_1 під час дії воєнного стану її чоловіка - старшого сержанта ОСОБА_2 . До заяви були додані: копія паспорта та довідку про реєстрацію місця проживання; копія РНОКПП; копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про смерть військовослужбовця; акти Н1, Н5, що свідчить про причини та обставини загибелі військовослужбовця під час дії військового стану; постанова військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку загибелі військовослужбовця під час воєнного стану. Також у заяві вказано про обізнаність щодо інших членів сім`ї загиблого: мати та батько.
16. Із такими ж вимогами та відповідними документами позивач повторно звернулася до командира в/ч НОМЕР_1 із заявою 22 грудня 2022 року.
17. Оскільки жодної відповіді стосовно розгляду її заяв ОСОБА_1 не отримала, вважаючи наведене проявом протиправної бездіяльності, з огляду визначений нормами Порядку №484 алгоритм призначення та виплати ОГД, позивач звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх прав.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах й дотримання процесуальних норм, виходить з наступного.
19. Як установлено положеннями частини першої, пункту 1 частини другої статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Закон №2011-XII), ОГД у разі загибелі (смерті) військовослужбовців - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Зокрема, ОГД призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.
20. За змістом частини першої статті 16-1 Закону №2011-XII (у відповідній редакції) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання ОГД мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
21. Відповідно до частин першої, шостої, восьмої та дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-XII ОГД у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників.
ОГД призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Особи, які мають право на отримання ОГД, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати ОГД визначається Кабінетом Міністрів України.
22. За змістом пункту 2-1 Постанови №168, яка прийнята на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» й пунктом 2 якої (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) установлена виплата сім`ям загиблих осіб ОГД в розмірі 15000000 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону №2011-XII, керівники відповідних міністерств та державних органів визначають, зокрема, порядок і умови виплати ОГД.
23. Так, відповідно до Закону №2011-XII та пункту 2 Постанови №168 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 серпня 2022 року №484 затверджено порядок і умови виплати ОГД в Національній гвардії України, який набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року (пункт 3 цього Порядку).
23. Згідно пунктів 2, 5, 6, та 7 Порядку №484 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) особи, які відповідно до статті 16-1 Закону №2011-XII мають право на отримання ОГД (далі - отримувачі), звертаються до органу військового управління оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, з`єднання, військової частини, вищого військового навчального закладу, навчальної військової частини (центру), бази, закладу охорони здоров`я, установи Національної гвардії України (далі - уповноважений орган) за останнім місцем проходження військової служби загиблого (померлого) військовослужбовця або іншого уповноваженого органу Національної гвардії України, визначеного командувачем Національної гвардії України, на який буде покладено функції щодо призначення та виплати ОГД, та подають такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану, які мають право на отримання допомоги, а в разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг із наказу про виключення загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану зі списків особового складу уповноваженого органу;
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця.
До заяви додаються завірені копії:
документів, що свідчать про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що загибель (смерть) не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю, або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);
свідоцтва про смерть військовослужбовця;
постанови військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку загибелі або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть військовослужбовця;
свідоцтва про народження військовослужбовця - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого;
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу членів сім`ї військовослужбовця (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), та довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до таких документів не внесені);
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону);
рішення місцевої державної адміністрації, виконавчого органу місцевої ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця);
рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати ОГД отримувачі, яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органу документи, визначені цим пунктом, та копію відповідного рішення суду.
Керівник уповноваженого органу в 10-денний строк із дня реєстрації всіх документів подає головному органу військового управління Національної гвардії України висновок щодо можливості виплати ОГД членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця, до якого обов`язково додаються документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов. Якщо отримувач не подав (не надіслав) документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов, керівник уповноваженого органу інформує про це отримувача.
Головне управління НГУ після надходження документів, визначених пунктом 2 цих Порядку та умов, приймає рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає таке рішення разом із документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату ОГД особам, які звернулися по неї, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення отримувача з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Після прийняття рішення про призначення ОГД Головне управління НГУ (за наявності відповідних коштів державного бюджету) здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки уповноважених органів в установах Державної казначейської служби України.
ОГД виплачується на підставі наказу уповноваженого органу шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку, зазначений отримувачем у заяві.
24. Зміст наведених положень свідчить про те, що уповноважений орган приймає від заявника документи, готує та подає головному органу військового управління Національної гвардії України висновок щодо можливості виплати ОГД. В свою чергу останній перевіряє отримані документи і результати їх опрацювання, приймає рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання і надсилає таке рішення разом із документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату ОГД, або для письмового повідомлення отримувача з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
25. Тобто, законодавством встановлено відповідний порядок дій уповноваженого органу (у даному випадку військової частини), які він зобов`язаний вчинити після надходження до нього заяви про призначення та виплату ОГД із доданими до неї документами.
26. Як вже згадувалося вище у цій постанові, судами встановлено, що 08 серпня та 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до командира в/ч НОМЕР_1 із заявами, у яких просила виплатити ОГД у розмірі, установленому пунктом 2 Постанови №168, у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_1 під час дії воєнного стану її чоловіка - старшого сержанта ОСОБА_2 .
27. У той же час, в ході судового розгляду відповідачем 1 не надано, а судами не встановлено належних доказів, які б підтверджували вчинення ним установленого законодавством алгоритму дій, віднесених до його компетенції та які були об`єктивно необхідними для розгляду та реалізації поданих позивачем заяв про виплату ОГД у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця.
28. У контексті спірних у даному спорі відносин Верховний Суд зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
29. За наведеного слід погодитися із висновком судів попередніх інстанцій про те, що невчинення в/ч НОМЕР_1 визначених законодавством дій є протиправною бездіяльністю, яка призвела до порушення прав позивача як особи, що звернулася із заявою про виплату ОГД у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця.
30. До того ж, зваживши на визначений законодавством порядок та умови призначення та виплати ОГД, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, цілком обґрунтовано та з метою належного та ефективного захисту прав ОСОБА_1 , враховуючи положення частини другої статті 9 КАС України, вийшов за межі позовних вимог, обравши відповідний спосіб відновлення порушеного права, частково задовольнивши позовні вимоги.
31. Щодо до позовних вимог про зобов`язання ГУ НГУ та в/ч НОМЕР_1 вчинити дії, спрямовані на призначення та виплату ОГД ОСОБА_1 , то колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про передчасність таких вимог, оскільки у справі, що розглядається, як встановили суди, уповноваженим органом (військовою частиною) ще не приймалося відповідного рішення за заявами позивачки від 08 серпня та 22 грудня 2022 року (як щодо наявності, так і відсутності можливості виплати ОГД). Застосування ж судом способу захисту у цій адміністративній справі, про який просить ОСОБА_1 , шляхом зобов`язання ГУ НГУ та в/ч НОМЕР_1 фактично вчинити дії по виплаті ОГД, не відповідатиме завданню адміністративного судочинства, яке, насамперед, полягає у здійсненні судового контролю за правомірністю рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним прийняті, вчинені чи допущені.
32. В аспекті доводів касаційної скарги Суд вважає за необхідне зазначити, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом допущено бездіяльність та не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.
33. Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
34. У даному ж випадку, як зазначалося вище, судами встановлено, що суб`єктом владних повноважень - в/ч НОМЕР_1 станом на момент звернення до суду із цим позовом та вирішення спору по суті не було перевірено дотримання заявником усіх визначених законом умов для прийняття відповідного рішення щодо виплати ОГД, позаяк цим органом і не приймалося відповідного рішення. За таких обставин належним способом захисту порушених прав позивача, як правильно зазначили суди, є зобов`язання в/ч НОМЕР_1 розглянути заяви ОСОБА_1 від 08 серпня та 22 грудня 2022 року із прийняттям відповідного рішення згідно з вимогами законодавства.
35. З огляду на викладене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
36. Посилаючись ж на висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду щодо способу захисту порушеного права, ОСОБА_1 не враховує, що в основі правозастосування судів лежать відмінні із цією справою фактичні обставини, які зумовили відповідне трактування і застосування норм права. 
37. Суд ураховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29) і повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» №33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» №48939/99, «Moskal v. Poland» №10373/05).
38. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
39. Враховуючи, що обставини неправильного застосування судами норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм не підтвердилися, тому підстави для задоволення касаційної скарги позивача відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   Л.В. Тацій