ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/7501/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Шлай А.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Львівської митниці      
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  05.07.2024, (суддя суду першої інстанції В.М. Олійник) прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Дніпрі, в адміністративній справі №160/7501/24 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дана груп»  до Львівської митниці   про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
          22.03.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Дана Групп» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: 
          визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів від 07.11.2023 року №UА110130/2023/000201/1; від 11.11.2023 року №UA110130/2023/000211/1; від 15.11.2023 року №UA110130/2023/000218/1; від 17.11.2023 року №UA110130/2023/000220/1; від 26.12.2023 року №UA110130/2023/000273/1; від 11.01.2024 року; №UA110130/2024/000024/1 та рішення Львівської митниці від 20.11.2023 року №UA209000/2023/100717/2.
стягнути з Дніпровської митниці та Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дана Групп" понесені ним судові витрати, в тому числі витрати по сплаті судового збору в розмірі 7465,88 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” про роз`єднання позовних вимог в самостійні провадження – задоволено.
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці від 20.11.2023 року №UA209000/2023/100717/2 - залишено в межах адміністративної  справи №160/7501/24.
          В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 15 березня 2023 року між ТОВ “Дана Групп” та компанією DTPT IVANA-SVDOOELs. Slembi, Bogdanci було укладено зовнішньоекономічний контракт від 15.03.2023 №15/03-2023. У відповідності до інвойсу №100/2023 від 14.11.2023 року до контракту сторони визначили до постачання товар - “Хурма”, код УКТЗЕД 0810700000, вага нетто 18370 кг. ціною 0,58 долара США, загальна вартість за специфікацією склала - 10654,60 доларів США. Умови поставки FCA (FCА GERGELIJA). 20 листопада 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” з метою митного оформлення вищезазначених товарів до Львівської митниці було подано електронну митну декларацію №23UA09230122540U9 з інвойсом від 14.11.2023 року №100/2023 та пакетом підтверджуючих документів. Рішенням Львівської митниці від 20.11.2023 року №UA209000/2023/100717/2, товариству з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.11.2023 року. За результатами коригувань, вартість товару з 0,58 доларів США за одиницю товару була скоригована до 1,1967 доларів США, застосувавши резервний метод для розрахунку митної вартості, митна вартість за специфікацією зросла з 10654,00 доларів США до 21938,38 доларів США. Товариство з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Львівської митниці від 20.11.2023 року №UA209000/2023/100717/2, оскільки посадові особи Львівської митниці без належних правових підстав та обґрунтувань порушили принцип превалювання застосування основного методу визначення митної вартості, а також не надали пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, щодо якісних характеристик товару, комерційних умов.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 05.07.2024 задовольнив позовні вимоги ТОВ «Дана Групп».  Визнав протиправним та скасував рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100717/2 від 20.11.2023 року. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Львівська митниця звернулась з апеляційною скаргою,  в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виявивши розбіжності у відомостях, що стосуються перевізника (у графах 16 та 23 CMR ) посадові особи митного органу правомірно витребувано додаткові документи. Так, за результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: 1) Згідно наданої до митного контролю СMR від 14.11.2023 №0000039 у графі 23 зазначено що перевізником товару являється ОСОБА_1 , разом з тим до митного оформлення декларантом надано Договір-Заявку про надання транспортних послуг від 10.11.2023 №03/11, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ ВАЛЕРІ 2016. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, а відповідно числового значення рівня митної вартості товару. Отже, транспортні документи, є тими документами, які є обов`язковими до подання для підтвердження митної вартості та не можуть містити будь-які розбіжності чи неточності. Тому виявивши розбіжності у відомостях, що стосуються перевізника (у графах 16 та 23 СMR б/н від 14.11.2023 року №0000039 наявні відмітки перевізника ОСОБА_1 , разом з тим до митного оформлення декларантом надано Договір-Заявку про надання транспортних послуг від 10.11.2023 №03/11, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ ВАЛЕРІ 2016), посадові особи митного органу правомірно витребували додаткові документи. 2) Відповідно до вимог пункту 7.1 зовнішньоекономічного контракту від 15.03.2023 року №15/03-2023 встановлено, що продавець зобов`язаний надати покупцю разом з іншими наведеними документами, зокрема сертифікат якості, проте даний документ декларантом під час здійснення митного оформлення не надано, що є порушенням вимог даного договору; 3) Відповідно до вимог пункту 4.1 зовнішньоекономічного контракту від 15.03.2023 року №15/03-2023 встановлено що покупець робить оплату за товар на умовах які прописані у інвойсі.  В інвойсі від 14.11.2023 року №100/2023 відсутня інформація про умови оплати за товар.  Також у пакеті документів відсутній банківський платіжний документ, що унеможливлює перевірку оплати товару який ввозиться на митну територію України.  Тобто, товариством з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” не надано до митного оформлення основний документ, що підтверджує митну вартість - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Відповідачем застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-УІ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №1 слугувала МД №UA110130/2023/023314 від 11.11.2023 де вартість такого товару становить 1,30 дол. США за кг (даного виду товару).
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 березня 2023 року між ТОВ “Дана Групп” та компанією DTPT IVANA-SVDOOELs. Slembi, Bogdanci було укладено зовнішньоекономічний контракт від 15.03.2023 №15/03-2023.
Відповідно до пункту 1.1 Контракту компанія DYPT IVANA-SV DOOeLs.Selembi, Bogdanci продавець зобов`язалася поставляти ТОВ “Дана Групп” (покупець) товар в порядку та на умовах, виставлених в інвойсах.
Згідно пункту 2.2. Контракту ціна за товар і умови поставок визначаються в інвойсах.
Пункт пункту 2.4 Контракту передбачає, що всі витрати, митні збори, податки і збори такі як митний збір, податок на додану вартість і пов`язані з виконанням даного контракту, на території покупця, оплачуються покупцем, а податки, мита і збори на території продавця, оплачуються продавцем. 
Контракт діє до 15.03.2026 року.
Пунктом 4.1 передбачено, що покупець робить оплату продавцеві за товар на умовах які прописані в інвойсі.
03 листопада 2023 року включно в рамках вищевказаного контракту були проведені наступні поставки товару:
у відповідності до інвойсу №100/2023 від 14.11.2023 року до контракту сторони визначили до постачання товар - “Хурма”.
Їстівні плоди свіжі, хурма (лат. Diospyros Kaki), середній розмір плодів. Врожай 2023 року. Призначені для споживання людиною. Розфасовані в картонні коробки, розміщених на дерев`яних піддонах, які призначені для циркуляції охолодженого повітря, не для роздрібної торгівлі. Не містить ГМО. Маркування: найменування, постачальник, країна виробника, одержувач, термін придатності, вага. - Хурма PERSIMMON (лат. лат. Diospyros Kaki) в 2820 картонні коробки - 18370,00 кг. Торгівельна марка - нема даних Виробник - DТРТ "IVANA-SV" Dooel, Країна виробництва МК Північна Македонія. 
За ціною 0,58 дол. США за кг., код УКТЗЕД 0810700000, вага нетто 18370 кг., загальна вартість за специфікацією склала - 10654,60 доларів США. 
Умови поставки FCA (FCА GERGELIJA).
20 листопада 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” з метою митного оформлення вищезазначених товарів до Львівської митниці було подано електронну митну декларацію №23UA09230122540U9 з інвойсом від 14.11.2023 року №100/2023 та пакетом підтверджуючих документів.
За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:
1) Згідно наданої до митного контролю СMR від 14.11.2023 №0000039 у графі 23 зазначено що перевізником товару являється ОСОБА_1 , разом з тим до митного оформлення декларантом надано Договір-Заявку про надання транспортних послуг від 10.11.2023 №03/11, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ ВАЛЕРІ 2016.
Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, а відповідно числового значення рівня митної вартості товару.
Отже, транспортні документи, є тими документами, які є обов`язковими до подання для підтвердження митної вартості та не можуть містити будь-які розбіжності чи неточності.
Тому виявивши розбіжності у відомостях, що стосуються перевізника (у графах 16 та 23 СMR б/н від 14.11.2023 року №0000039 наявні відмітки перевізника ОСОБА_1 , разом з тим до митного оформлення декларантом надано Договір-Заявку про надання транспортних послуг від 10.11.2023 №03/11, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ ВАЛЕРІ 2016), посадові особи митного органу правомірно витребували додаткові документи.
2) Відповідно до вимог пункту 7.1 зовнішньоекономічного контракту від 15.03.2023 року №15/03-2023 встановлено, що продавець зобов`язаний надати покупцю разом з іншими наведеними документами, зокрема сертифікат якості, проте даний документ декларантом під час здійснення митного оформлення не надано, що є порушенням вимог даного договору;
3) Відповідно до вимог пункту 4.1 зовнішньоекономічного контракту від 15.03.2023 року №15/03-2023 встановлено що покупець робить оплату за товар на умовах які прописані у інвойсі. 
У інвойсі від 14.11.2023 року №100/2023 відсутня інформація про умови оплати за товар та відсутній банківський платіжний документ, що унеможливлює перевірку оплати товару який ввозиться на митну територію України.
Рішенням Львівської митниці від 20.11.2023 року №UA209000/2023/100717/2, товариству з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.11.2023 року.
Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.
Відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 статті 53 Митного кодексу України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з статті 57 МКУ.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.
Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VІ розділ III.
Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №1 слугувала МД №UA110130/2023/023314 від 11.11.2023 де вартість такого товару становить 1,30 дол. США за кг (даного виду товару).
У зв`язку з незгодою товариства з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” з оскаржуваним рішенням відповідача, вищезазначений товар на підставі митної декларації №23UА209230122714U6 від 20.11.2023 року був випущений у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною відповідачем, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.
Сума донарахованих митних платежів по оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості становить - 117193,95 грн.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю “Дана Групп” вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Львівської митниці від 20.11.2023 року №UA209000/2023/100717/2, оскільки посадові особи Львівської митниці без належних правових підстав та обґрунтувань порушили принцип превалювання застосування основного методу визначення митної вартості, а також не надали пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, щодо якісних характеристик товару, комерційних умов, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що досліджені судом первинні документи, а також враховуючи додатково подані позивачем до митного органу документи, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).
Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
          Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані усі документи для необхідності обчислення митної вартості товару. 
Відповідно до частини 1    статті 55 Митного кодексу України    рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою       статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою       статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до       розділу X цього Кодексу       в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до     глави 4 цього Кодексу    або до суду (частина 2    статті 54 Митного кодексу України).
Таким чином, аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №809/1884/16.
Так, доказами, що підтверджують вартість товару, які подавалися під час митного оформлення ТОВ “Дана-Групп”,  є: 
сертифікат якості (Certificate of quaility) - б/н від 14.11.2023 року;
рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №100/2023 від 14.11.2023 року; 
автотранспортна накладна (Road consigment note) - №000039 від 14.11.2023 року;
супровідний документ Т1 (Dispartch note model T1) - 23MK004020767603Т3 від 14.11.2023 року;
фітосанітарний документ (Phytosanitary certificate) - МК0102655 від 14.11.2023 року;
сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) - аgk 0207003 від 14.11.2023 року;
некласифікований комерційний документ - 03/11 від 10.11.023 року;
рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги - 03/11 від 20.11.2023 року;
документ, що підтверджує вартість перевезення товару - 03/11 від 10.11.2023 року;
зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів - 15/03-2023 від 15.03.2023 року;
договір про надання послуг митного брокера - 300323-453 від 30.03.2023 року;
договір (контракт) про перевезення - 03/11 від 10.11.2023 року;
заява декларанта або уповноваженої, у вигляді внесення коду до митної декларації про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів - від 14.11.2023 року;
інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації - 10734384 від 17.11.2023 року;
копія митної декларації країни відправлення - 23MKXP40200004FC64 від 14.11.2023 року;
митна декларація за якою було відмовлено у пропуску товарів - №23UA09230122540U9 від 20.11.2023 року.
Стосовно відсутності інформації про умови оплати за товар, суд зазначає таке.
Питання умов виконання контрактних обов`язків декларанта, зважаючи на вимоги статті 53 Митного кодексу України, не стосуються питань підтвердження числових значень митної вартості за ЕМД.
Львівською митницею не зазначено, яку саме складову митної вартості не включено, лише здійснено дослідження умов оплати товару згідно з контрактом та інших питань виключно з фіскальною метою задля застосування резервного методу визначення митної вартості товару.
Питання визначення умов оплати взагалі ніяким чином не впливає на цифрові значення митної вартості товарів, поданих до митного оформлення за ЕМД.
З наданих для митного оформлення ЕМД судом вбачається, що постачався один і той самий товар і за однією і тією ж ціною, відтак вартість товару за інвойсом № 100/2023 від 14.11.2023 року було належним чином включено до митної вартості за ЕМД.
Щодо не включення до складу митної вартості товарів, експедиційних витрат у складі транспортних витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність”, транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів, транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ “Дана-Групп” не повинно було включати до митної вартості за ЕМД у складі транспортних послуг вартість експедиційних послуг, бо такі послуги не надавались, відтак сумніви відповідача про начебто можливе не включення позивачем до митної вартості товарів за ЕМД експедиційних витрат, є помилковими.
Щодо вартості транспортних витрат, які не є бухгалтерським документом та не можуть бути використані для цілей визначення митної вартості товару, вважає за необхідне зазначити таке.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 31.05.2019 року по справі №804/16553/14 виклав наступний правовий висновок:
“Надаючи оцінку доводам Митниці щодо не включення до митної вартості витрат на транспортування, суди попередніх інстанцій виходили з того, що надані позивачем під час митного оформлення довідки про транспортні витрати не є первинними документами відповідно до Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність”, а отже не можуть підтверджувати дійсність даної господарської операції.
Суд зазначає, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів”.
Таким чином, суд приходить до висновку, що довідки ФОП “ ОСОБА_2 2016” є належними доказами вартості транспортних витрат, оскільки підтверджують складові митної вартості.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю “Дана-Групп” надано всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, які необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.
Також суд зазначає, що сама по собі наявність в інформаційних базах даних митного органу інформація про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року по справі №826/16046/16.
          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені митницею у повідомленнях та рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості. 
Отже, рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в митному оформленні є протиправними та підлягають скасуванню. 
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Львівської митниці – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 в адміністративній справі № 160/7501/24 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай