УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/1427/24 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П. 
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №279/1427/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою адвокатом Петльованою Наталією Сергіївною,
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року та
на додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2024 року, які ухвалені під головуванням судді Коваленко В.П. у м.Коростені,

в с т а н о в и в:

У 2024 році ОСОБА_1 через представника адвоката Петльовану Н.С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 . З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 40 000 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
Позов обґрунтований тим, що з 17 січня 2015 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем. У 2015 року сторони стали проживати у Республіці Польща. У них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_5 . З березня 2018 року відповідач почав працювати в США, де з часом стала проживати і сім`я. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_6 . У липні 2020 року відповідач повернувся до України, оскільки посада, яку він обіймав, була перенесена з США до України. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 грудня 2020 року в справі №279/3818/20, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 09 березня 2021 року, шлюб між сторонами розірваний. За час шлюбного життя ОСОБА_2 неодноразово возив родину за кордон, здійснював великі покупки, забезпечував родину усім - від харчування до відпочинку. Проте після розірвання шлюбу ОСОБА_1 самостійно оплачує всі витрати, пов`язані із забезпеченням дітей, оскільки купує всі необхідні речі для дітей та для себе, забезпечуючи дітей усім необхідним – від їжі до відпочинку. Відповідач жодної участі у вихованні чи утриманні дітей не приймає. Батько дітей є працездатним та його стан здоров`я дозволяє йому працювати і отримувати дохід. Так, із червня 2010 року по червень 2016 року ОСОБА_2 був зареєстрований як ФОП, а з липня 2020 року відповідач повторно зареєструвався як ФОП із основним видом діяльності – консультування з питань інформатизації, додаткові види діяльності, зокрема, комп`ютерне програмування. Поки сторони проживали у шлюбі, заробітна плата відповідача була більш ніж достатньою для задоволення усіх потреб. Також відповідач має нерухоме майно, що свідчить про спроможність батька дітей сплачувати на їх утримання аліменти. ОСОБА_2 володіє нерухомим майном у Республіці Польща, а саме: житловим приміщенням №42, що становить окрему нерухомість, розташовану в будинку АДРЕСА_1 , та часткою в нежитловому приміщенні - гаражі в розмірі 1150/84899 частин у багатомісному гаражі, що є окремим об`єктом нерухомості, в якому вони мають право виключного користування паркувальним місцем № НОМЕР_1 , розташованим на першому поверсі будинків АДРЕСА_2 . Також відповідач часто перетинає державний кордон України, що також свідчить про його високий дохід. Позивач із дітьми після розірвання шлюбу залишилися проживати в США. Рівень цін на утримання дитини у США значно вищий, ніж забезпечення дитини відповідними благами на тому ж рівні в Україні. За ініціативою ОСОБА_2 вона переїхали за кордон у 2015 році та фінансовий стан відповідача дозволяв утримувати сім`ю (дітей) з урахуванням цін за кордоном. На утримання однієї дитини у місяць у США необхідно не менше 80 000 грн, що включає страхування, освіту, їжу та відпочинок. У середньому на утримання однієї дитини ОСОБА_1 у місяць витрачає суму в доларах США, еквівалент якої не менше 40 000 грн. Із копій з книги земельного та іпотечного реєстру станом на 22 березня 2024 року стало відомо, що відповідач, окрім нерухомого майна, зазначеного вище, за договором купівлі-продажу від 04 жовтня 2023 року №14390/2023 набув у власність дві квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Відповідно до інформації, наявної на сайті з оренди житла з назвою "Booking.com", відповідач подобово здає в оренду квартиру АДРЕСА_5 . Здача квартири в оренду не є основним видом доходу відповідача, а є додатковим видом доходу, який може приносити у місяць додатково приблизно 100 000 грн. Відповідач має високі доходи та не повинен перекладати свій обов`язок із належного матеріального забезпечення дітей на позивача, а має докладати всіх зусиль задля того, щоб діти мали належний рівень життя. 

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року позов задоволений частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 6 000 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 березня 2024 року до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судового збору. 

Додатковим рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2024 року заява про ухвалення додаткового рішення задоволена частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (на переклад документів) в розмірі 4 640 грн. 

Не погодившись із рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року та додатковим рішенням цього ж суду першої інстанції від 17 жовтня 2024 року, позивач ОСОБА_1  через представника адвоката Петльовану Н.С. подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 40 000 грн на кожну дитину. Додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2024 року в частині стягнення витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити у відповідній частині нове, яким стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 21 400 грн.
Доводи апеляційної скарги на основне рішення суду першої інстанції аргументовані тим, що твердження суду першої інстанції про не надання стороною позивача доказів на підтвердження її матеріального стану є необґрунтованими та не відповідають дійсності. У матеріалах справи наявні документи, які свідчать про надання відповідних доказів стороною позивача. Суд першої інстанції не дав належної оцінки цим доказам, що свідчить про порушення принципу всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи. Так, у заяві про збільшення позовних вимог сторона позивача надала інформацію про розмір доходу позивача за 2024 рік, тобто ОСОБА_1 . У січні 2024 року позивач отримала заробітну плату в розмірі 1 144 дол.США, що еквівалентно 46 769,35 грн; у лютому 2024 року – в сумі 2 750 дол.США, що еквівалентно 112 426,33 грн; у березні 2024 року – в сумі 2 794 дол.США, що еквівалентно 114 225,15 грн; у квітні 2024 року – в сумі 2 838 дол.США, що еквівалентно 116 023,97 грн; у травні 2024 року – в сумі 4 257 дол.США, що еквівалентно 174 035,95 грн; у червні 2024 року – в розмірі 1 419 дол.США, що еквівалентно 58 011,98 грн. У заяві про збільшення позовних вимог також детально розписані суми витрат на дітей. Так, зокрема, вартість страхування на 1 дитину, як на 1 утриманця, складає приблизно 400 дол.США на місяць, що станом на 12 липня 2024 року еквівалентно 16 352,92 грн. Діти відвідують школу та садочок в Accelerated Academy. Відповідно до листа із цього закладу від 24 червня 2024 року для обох дівчат на 2024-2025 навчальний рік річна реєстрація та навчання становитиме 16 675 дол.США. За групу продовженого дня з 15:00 до 18:00 години потрібно буде додатково сплачувати, як і минулого року, 500 дол.США на місяць для кожної із дівчат. Навіть якщо уявити, що дівчата можуть обійтися без групи продовженого дня, витрати на школу та садочок є такими, яких уникнути неможливо. Із приблизного розрахунку (16 675 дол.США/12 міс/2 дітей) вартість навчання на місяць на 1 дитину складає 694 дол.США, що станом на 12 липня 2024 року еквівалентно 28 372,32 грн. Отже, щонайменші сталі витрати на одну дитину (на школу та страхування) складають 1 094 дол.США у місяць, що станом на 12 липня 2024 року еквівалентно 44 725,24 грн. Окрім цього, існують також базові потреби на дітей - на їжу, одяг, гуртки та дозвілля, на які також потрібні гроші. Ці витрати не є сталими та змінюються кожного місяця. Приблизна сума витрат на їжу – мінімум 600 дол.США на місяць на одну дитину, що в еквіваленті становить 24 529,38 грн. Лише на відпочинок одній дитині один раз на рік потрібно приблизно 40 000 грн. Утримання однієї дитини на базовому рівні, враховуючи лише обов`язкові витрати (школа/садочок, медичне страхування, їжа) складає понад 60 000 грн. Також потрібні гроші на одяг, відпочинок, подорожі, гуртки, шкільне приладдя, меблі відповідно до віку тощо. Тобто, мінімально необхідна сума складає понад 80 000 грн на місяць на одну дитину. Рівний розподіл обов`язку між батьками щодо утримання дітей - розмір аліментів у сумі 40 000 грн на місяць на одну дитину є справедливим і обґрунтованим. Це забезпечить належний рівень життя та розвиток дітей, враховуючи зростання цін та економічні реалії. Також суд першої інстанції не врахував повний перелік нерухомого майна відповідача при оцінці його майнового стану, що є важливим для визначення розміру аліментів на дітей. Відповідач має у власності не лише дві квартири у АДРЕСА_6 ), одну із яких здає в оренду, а й житлове приміщення №42, що становить окрему нерухомість, яка розташована в будинку АДРЕСА_1 , та частку в нежитловому приміщенні-багатомісному гаражі в розмірі 1150/84899 частин (право користування паркомісцем №47), розташованому на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 , що підтверджується завіреним перекладом витягу з нотаріального акта та договором продажу, доданими до позовної заяви. Отже, відповідач має у власності не лише дві квартири, а й житлове приміщення та частку в нежитловому приміщенні (паркомісце), а суд врахував наявність лише двох квартир. Фактичний контроль над майном здійснює відповідач, що підтверджує його кращі матеріальні можливості. Також суд першої інстанції не надав оцінку наданим стороною позивача у відповіді на відзив доказам про рівень доходу відповідача. Так, відповідач у відзиві на позовну заяву не вказав про дохід, який отримує на займаних керівних посадах, та нічого не зазначив про дохід від різноманітних проєктів, якими він займається. Відповідно до даних із майданчику з пошуку віддаленої роботи «Upwork» відповідач наразі має в роботі чотири проєкта: Front-End розробка з Angular і Back-End розробка з NET 6 – з 12 грудня 2022 року по теперішній час, загальна сума коштів за проєктом 88 299,17 дол.США, що еквівалентно 3 637 722,72 грн; розробка програм С# WPF.NET – 23 листопада 2017 року по теперішній час, загальна сума коштів за проєктом 1 916,66 дол.США, що еквівалентно 78 961,98 грн; експерт.NET WPF потрібен для роботи над існуючою програмою POS – з 11 вересня 2016 року по теперішній час, загальна сума коштів за проєктом 143 396,22 дол.США, що еквівалентно 5 907 594,45 грн; розробка інтерфейсу користувача за допомогою С# та .Net. – з 16 грудня 2013 року по теперішній час, загальна сума коштів за проєктом 81 793,03 дол.США, що еквівалентно 3 369 684,71 грн. Відповідач також наразі є старшим розробником .NET/Luxoft. Із 02 січня по 31 серпня 2024 року ОСОБА_2 мав аналог статусу фізичної особи-підприємця в Польщі та міг отримувати доходи, але відповідач не надав суду вичерпну інформацію про свої доходи, хоча суд зобов`язував його це зробити. Отже, суд не надав належної оцінки рівню доходу ОСОБА_2 , що має суттєве значення для визначення реального майнового стану платника аліментів при визначенні розміру аліментів на дітей. Неналежна увага до цих фактів може призвести до неправильної оцінки матеріального становища відповідача та несправедливого розподілу фінансового навантаження між батьками. 
Аргументи апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу грунтуються на тому, що вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є похідними від позовних вимог і залежать від їх задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Халімончук Р.М. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції від 30 вересня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 17 жовтня 2024 року - залишити без змін. 
Посилається при цьому на те, що твердження сторони позивача стосовно того, що нібито суд першої інстанції при ухваленні рішенні не прийняв до уваги всі надані стороною позивача докази та не надав їм належної оцінки є надуманими та безпідставними і не спираються на жодні допустимі та належні докази. Відповідач у відзиві на позовну заяву чітко зазначив, що має незадовільний стан здоров`я та є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС. Суми витрат на дітей не підтверджені, а витрати на страхування на одну дитину у еквіваленті 16 352,92 грн не є у США обов`язковими. Сторона позивача не надала жодних допустимих та належних доказів стосовно того, де навчалися чи навчаються діти та які витрати з цим пов`язані. Перша баптистська прискорена академія розташована на відстані десяти кілометрів від місця проживання позивача. Прийняття позивачем рішення про платне навчання дітей у цій академії виглядає маніпуляцією на фоні того, що у місці, у якому проживає позивач у США, наявно 29 державних початкових шкіл із безоплатною формою навчання. Лист Першої баптистської академії від 24 червня 2024 року про нібито зарахування на навчання обох дівчат на навчальний 2024-2025 рік, де реєстрація та річне навчання становить 16 675 дол.США, є нічим іншим як пропозицією та у дітей різного віку різні потреби і витрати на їх утримання. Розмір суми аліментів, визначений судом першої інстанції, є більш ніж достатнім, який покладає на батька дітей великий фінансовий тягар, враховуючи, що ОСОБА_2 має незадовільний стан здоров`я, не має постійної роботи, забезпечує себе на допомогу, як біженець, та перебивається деякими непостійними заробітками. Доводи апеляційної скарги, які стосуються інфляції, підвищення цін, падіння гривні по відношенню до долара США не базуються на нормах матеріального та процесуального права. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач здає в оренду житло та його щомісячний дохід від такого виду діяльності становить 100 000 грн, а розрахунок доходу є бездоказовим. Нерухомість за кордоном придбана за власні кошти відповідача, які були ним зароблені до повномасштабної війни та під час отримання стабільного доходу, а також за кошти, отримані у борг та у подарунок. Відповідач не перешкоджає позивачу володіти належним їй на праві власності майном. Вона сама тривалий час проживає у США. Не відповідає дійсності й посилання на дохід, який отримує начебто відповідач на займаних керівних посадах, оскільки наразі відповідач знаходиться у стані пошуку роботи. У відповідача відсутні доходи за основним видом діяльності як ФОП через складну ситуацію, яка склалася на ринку послуг. Посилання на те, що відповідач нічого не зазначив про дохід із різноманітних проєктів є наслідок нерозуміння позивачем ролі майданчику з пошуку роботи, від якого кошти не надходять. Оплата праці в розмірі 27 дол.США/год є бажаним, але не дійсним. Жодного аналога статусу ФОП у Республіці Польща ОСОБА_2 не має. Розрахунки, здійсненні позивачем, стосовно роботи відповідача не мають жодного відношення до теперішнього матеріального стану ОСОБА_2 . 
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то адвокатом Петльованою Н.С. зазначено кількість витраченого нею робочого часу на складання позовної заяви, збору доказів та на заяву про збільшення позовних вимог, яка була подана не з вини відповідача. Враховуючи складність справи, її типовість, суд першої інстанції обґрунтовано та справедливо визначив відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Петльована Н.С. апеляційну скаргу підтримала та просить її задовольнити, основне рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, стягнувши з батька дівчаток аліменти на їх утримання у розмірі по 40 000 грн на кожну дитину, а додаткове рішення в частини витрат на професійну правничу допомогу - також скасувати та ухвалити нове, яким стягнути такі витрати у сумі 21 400 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Халімончук Р.М. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції – залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 30 вересня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимог частин першої та другої ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями частин другої та третьої ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. 

За положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.148,151 зворот т.1).

Як зазначалося вище, витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками, але сторони порозумітися з цього приводу не можуть, а тому найкращим інтересам малолітніх дітей відповідає присудження коштів на утримання дівчаток ОСОБА_5 та ОСОБА_7 судовим рішенням. В цьому спорі суду належить визначити не лише сам факт стягнення аліментів, а й їх щомісячний розмір на кожну дитину, який належить сплачувати батькові дітей на користь їх матері на утримання доньок. Отже, між сторонами існує спір щодо належного розміру матеріальної допомоги батька на утримання малолітніх доньок, які проживають із матір`ю у США, оскільки той із батьків, хто проживає окремо від дітей, а це відповідач ОСОБА_2 , зобов`язаний брати участь в утриманні доньок незалежно від того, чи перебуває він у шлюбі з їх матір`ю. 

Позивач наполягає на тому, що щомісячний розмір аліментів на утримання кожної доньки має бути не меншим 40 000 грн, ураховуючи потреби дитини, яка проживає у США, на страхування, освіту, харчування, одяг і відпочинок, та відповідач, будучи фахівцем у галузі інформатизації та комп`ютерного програмування, такий розмір на кожну дитину сплачувати спроможний.

Відповідно до частини першої ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатнього заробітку (доходу) платника аліментів.

ОСОБА_1 довела розмір своїх доходів у 2024 році: у січні позивач отримала заробітну плату в розмірі 1 144 дол.США, що еквівалентно 46 769,35 грн; у лютому – в сумі 2 750 дол.США, що еквівалентно 112 426,33 грн; у березні – в сумі 2 794 дол.США, що еквівалентно 114 225,15 грн; у квітні – в сумі 2 838 дол.США, що еквівалентно 116 023,97 грн; у травні – в сумі 4 257 дол.США, що еквівалентно 174 035,95 грн; у червні – в розмірі 1 419 дол.США, що еквівалентно 58 011,98 грн (а.с.140 зворот -145 т.1).

На обґрунтування витрат на утримання дітей у США ОСОБА_1 надала лист Центру страхових виплат Amgen від 15 червня 2024 року про те, що вартість страхування на місяць на п`ять утриманців, серед яких позивач та її дві дитини, складає на одну дитини, як на одного утриманця, приблизно 400 дол.США, а також лист закладу Accelerated Academy. Відповідно до листа цього закладу від 24 червня 2024 року для обох дівчат на навчальний 2024-2025 рік річна реєстрація та навчання становитиме 16 675 дол.США, а за групу продовженого дня з 15:00 до 18:00 додатково слід сплачувати 500 дол.США на місяць для кожної дитини (а.с.133 зворот). Доказів на спростування потреб на страхування та освіту матеріали справи не містять. 

Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків за період із першого кварталу 2023 року по другий квартал 2024 року ОСОБА_2 тримав дохід лише 1 164 грн (страхові виплати) (а.с.171 т.1).

Разом із тим, за договором купівлі-продажу від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_2 придбав у Республіці Польща дві квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (а.с.122-128 т.1). 

За договором ОСОБА_2 здає квартиру АДРЕСА_5 (33,5 кв.м) в оренду (а.с.186-189 т.1). У договорі прописано, що розмір місячної орендної плати складає 1 500 злотих. Також відповідач ОСОБА_2 12 червня 2023 року отримав у м.Вроцлаві (Польщі) допомогу від Міського центру соціального захисту в сумі 300 злотих (а.с.181-182 т.1).

ОСОБА_2 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи третьої категорії та відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 12 грудня 2022 року №449 непридатний до військової служби із виключенням з військового обліку (а.с.170,173-177 т.1).

Проте, факт придбання відповідачем двох квартир сумніву не викликає та беззаперечно підтверджує отримання ОСОБА_2 істотного доходу, джерело походження якого платником аліментів не доведено, а хворобливий стан здоров`я не став перешкодою в отриманні суттєвого доходу, який дозволив відповідачу придбати нерухоме майно за кордоном. 

Отже, висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову є обґрунтованим, але виходячи з обставин, які має врахувати суд при визначенні розміру аліментів, колегія суддів доходить висновку, що відповідач спроможний сплачувати щомісяця на кожну доньку аліменти у розмірі по 10 000 грн, ураховуючи, окрім потреб дітей на страхування та освіту, також загальновідомі потреби на харчування та одяг, оскільки відповідач має у власності за кордоном дві квартири, одну із яких здає в оренду, та такий розмір не стане для батька дівчаток надмірним тягарем, а буде справедливим. 

Підстав для призначення аліментів у тому розмірі, що просить скаржник, тобто по 40 000 грн на кожну дитину наразі немає, приймаючи до уваги також те, що не доведено отримання відповідачем доходів від участі у проєктах, які швидше є пропозицією та пошуком роботи, реальність доходів від яких належними та допустимими доказами не доведена, а доказування та висновки суду ґрунтуватися на припущеннях не можуть. 

Підсумовуючи викладене вище, за положеннями ст.376 ЦПК України апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції від 30 вересня 2024 року, збільшуючи розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_7 на кожну дитину, з 6 000 грн до 10 000 грн. У решті рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року залишається без змін.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петльованої Н.С. через систему «Електронний суд» 03 жовтня 2024 року, тобто з додержанням строків, передбачених частиною восьмою ст.141 ЦПК України, була подана заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 21 400 грн та витрат за послуги перекладу і нотаріального посвідчення документів в сумі 4 640 грн. Суд апеляційної інстанції не входить у обговорення витрат за послуги перекладу та нотаріального посвідчення документів, оскільки у цій частині додаткове рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до частини восьмої ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У апеляційній скарзі сторона позивача заявила про витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції. 

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надала договір про надання правової допомоги від 17 січня 2024 року №2024/02, додаток до договору, додаткову угоду від 01 липня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг №02 від 26 липня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг №03 від 02 жовтня 2024 року, рахунок від 24 січня 2024 року №2024/01, рахунок від 02 липня 2024 року №2024/20, рахунок від 08 вересня 2024 року №2024/22 тощо. Загальна вартість наданих послуг становить 21 400 грн.

Від відповідача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» 09 жовтня 2024 року подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с.67-69 т.2).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, з відповідача на користь позивача належать до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо зменшення розміру присудженої суми не спростовують. 

Враховуючи викладене вище, додаткове рішення суду першої від 17 жовтня 2024 року апеляційний суд залишає без змін, що узгоджується з приписам ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Петльованою Наталією Сергіївною, задовольнити частково.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року змінити, збільшивши розмір аліментів, який належить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 на кожну дитину, з 6 000 грн до 10 000 грн.
У решті рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року, а також додаткове рішення цього ж суду від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення – 10 березня 2025 року.

Головуюча Судді: