ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 р. 	Справа № 440/5562/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 16.12.24  по справі № 440/5562/24
за позовом      ОСОБА_1  
до     Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області           
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Полтавського окружного адміністративного суду   через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області), у якій позивач просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не здійснення зарахування позивачу до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею наступних періодів роботи: з 26.04.1994 по 30.09.1994 - гірник підземний з повним робочим днем під землею на шахті “Добропільська” Виробничого об`єднання “Добропіллявугілля”, з 02.07.2003 по 29.10.2005 та з 01.03.2006 по 27.03.2006 – гірник підземний з повним робочим днем під землею у ТОВ “Вуглебуд”; з 28.03.2006 по 11.05.2006 – гірник підземний з повним робочим днем під землею у ТОВ “Спецвуглебуд”, з 20.10.2008 по 23.11.2008 – прохідник підземний з повним робочим днем під землею у ВАТ “Донбасшахтобуд”, з 25.01.2010 по 31.01.2010, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 17.06.2011, з 05.02.2012 по 10.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013 – прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля”; з 27.10.2017 по 20.10.2018 – гірник підземний з повним робочим днем під землею у ТОВ “Углесервис”; з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 12.07.2020 – прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля” і до загального страхового стажу періодів роботи: з 22.01.1991 по 01.05.1991 – тракторист; з 27.06.1991 по 05.05.1993 – строкова військова служба; з 15.03.1994 по 05.04.1994 – тракторист; з 04.03.1999 по 31.12.1999 тракторист у ТОВ “Добропільське”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати позивачу до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею наступні періоди роботи: з 26.04.1994 по 30.09.1994 - гірник підземний з повним робочим днем під землею на шахті “Добропільська” Виробничого об`єднання “Добропіллявугілля”, з 02.07.2003 по 29.10.2005 та з 01.03.2006 по 27.03.2006 – гірник підземний з повним робочим днем під землею у ТОВ “Вуглебуд”; з 28.03.2006 по 11.05.2006 – гірник підземний з повним робочим днем під землею у ТОВ “Спецвуглебуд”, з 20.10.2008 по 23.11.2008 – прохідник підземний з повним робочим днем під землею у ВАТ “Донбасшахтобуд”, з 25.01.2010 по 31.01.2010, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 17.06.2011, з 05.02.2012 по 10.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013 – прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля”; з 27.10.2017 по 20.10.2018 – гірник підземний з повним робочим днем під землею у ТОВ “Углесервис”; з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 12.07.2020 – прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля” і до загального страхового стажу періодів роботи: з 22.01.1991 по 01.05.1991 – тракторист; з 27.06.1991 по 05.05.1993 – строкова військова служба; з 15.03.1994 по 05.04.1994 – тракторист; з 04.03.1999 по 31.12.1999 тракторист у ТОВ “Добропільське”, здійснивши в зв`язку з цим перерахунок розміру його пенсії з врахуванням ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з 09.11.2023.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.05.2023 позивач звернувся із заявою до пенсійного органу про призначення пенсії на підставі пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням принципу екстериторіальності рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивачу призначено пенсію за віком з 23.03.2023. Позивач вважає, що відповідач повинен був здійснити розрахунок пенсії згідно із статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", але не здійснив такий розрахунок. Позивач вказує, що періоди роботи   з 02.07.2003 по 29.10.2005 та з 01.03.2006 по 27.03.2006, з 28.03.2006 по 11.05.2006, з 20.10.2008 по 23.11.2008, з 27.10.2017 по 20.10.2018 зараховані до страхового стажу, проте неправомірно не зараховані до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 . Зазначає, що трудовою книжкою НОМЕР_1 та довідкою від 03.07.2003 підтверджено період роботи з 26.04.1994 по 30.09.1994, який   не врахований відповідачем до пільгового стажу роботи. Вважає, що у разі зарахування вказаних періодів до його пільгового стажу роботи, такий стаж склав би більше 15 років, що є достатнім для розрахунку стажу з урахуванням статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Крім того, вказує, що відповідачем безпідставно не враховано до пільгового підземного стажу періоди роботи: з 25.01.2010 по 31.01.2010, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 17.06.2011, з 05.02.2012 по 10.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013 з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 12.07.2020 – прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля”. Зазначає, що його трудовою книжкою підтверджено, що він працював з 22.01.1991 по 01.05.1991 – тракторист; з 27.06.1991 по 05.05.1993 – строкова військова служба; з 15.03.1994 по 05.04.1994 – тракторист, які не було враховано до загального страхового стажу, а   дублікатом трудової книжки підтверджено, що позивач з 04.03.1999 по 08.04.2000 працював трактористом у ТОВ “Добропільське”, однак ці періоди не були враховані відповідачем до загального страхового стажу.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягає у не зарахуванні   до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 04 березня 1999 року по 31 грудня 1999 року трактористом   ТзОВ "Добропільське" та періоду проходження   військової служби з 27 червня 1991 року по 05 травня 1993 року, а також у   не зарахуванні  до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 02 липня 2003 року по 29 жовтня 2005 року гірником підземним з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вуглебуд", з 01 березня 2006 року по 27 березня 2006 року гірником підземним з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вуглебуд", з 28 березня 2006 року по 11 травня 2006 року гірником підземним з повним робочим днем   на шахті ТОВ "Спецвуглебуд", з 20 жовтня 2008 року по 23 листопада 2008 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на штахті Макіївського шахтобудівельного управління ВАТ "Донбасшахтобуд", з 26 травня 2011 року по 17 червня 2011 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на шахті ВП "Добропільське шляхобудівельне управління №5" ДП "Добропіллявугілля", з 07 лютого 2012 року по 10 лютого 2012 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на шахті філії ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", з 27 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2018 року гірником підземним другого розряду з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вугіллясервіс".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду   роботи   з 04 березня 1999 року по 31 грудня 1999 року трактористом   ТзОВ "Добропільське" та періоду проходження військової служби з 27 червня 1991 року по 05 травня 1993 року, та зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 02 липня 2003 року по 29 жовтня 2005 року гірником підземним з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вуглебуд",   з 01 березня 2006 року по 27 березня 2006 року гірником підземним з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вуглебуд", з 28 березня 2006 року по 11 травня 2006 року гірником підземним з повним робочим днем   на шахті ТОВ "Спецвуглебуд", з 20 жовтня 2008 року по 23 листопада 2008 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на штахті Макіївського шахтобудівельного управління ВАТ "Донбасшахтобуд", з 26 травня 2011 року по 17 червня 2011 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на шахті ВП "Добропільське шляхобудівельне управління №5" ДП "Добропіллявугілля", з 07 лютого 2012 року по 10 лютого 2012 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на шахті філії ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", з 27 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2018 року гірником підземним другого розряду з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вугіллясервіс", перерахувати ОСОБА_1 з 09 листопада 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням додатково зарахованого страхового та пільгового стажу.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення в частині відмовлених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зарахування пільгового підземного стажу з 26.04.1994 по 30.09.1994 вказав, що відомості про роботу позивача у період з 26.04.1994 по 30.09.1994 зі шкідливими і важкими умовами праці дублікат трудової книжки серії НОМЕР_2 не містить. Однак на думку позивача вказаний висновок суду спростовується матеріалами справи, а саме дублікатом трудової книжки НОМЕР_2 запис №№6-7 підтверджує, що позивач працював гірником підземним з повним робочим днем під землею в шахті. Таким чином, як вважає позивач, твердження суду про відсутність відомостей про пільговий характер праці спростовується матеріалами справи.
Крім того, позивач зазначає щодо незарахування періодів, коли позивач згідно уточнюючих довідок про підтвердження пільгового характеру праці за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній перебував у відпустці без збереження заробітної плати чи не працював через простій підприємства. 
Так, апелянт стверджує, що за приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. Як вбачається із ст. 4 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток. Відповідно до статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки» відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін. Поряд з цим, в листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року № 713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця. Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 09.05.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком /а.с. 80/ та з пакетом документів, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 53-79, 82-84, 91-101/.
З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 09.05.2023 та поданий ним пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ у Вінницькій області.
Рішенням №057350006800 від 17.05.2023 ОСОБА_1 з 23.03.2023 призначено пенсію за віком на пільгових умовах /а.с. 85/. У рішенні   страховий стаж позивача обчислено як 27 років 6 місяців 13 днів, в тому числі, робота за списком №1 - 11 років 0 місяців 23 дні.
На адвокатський запит від 23.04.2024 №599 (вх. №14910/8 від 24.04.2024) ГУ ПФУ в Полтавській області надано відповідь листом від 25.04.2024 №1600-0207-8/31144, яким повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Полтавській області та отримує пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23.03.2023. Пенсія призначена згідно заяви пенсіонера з 09.05.2023 №19, яку опрацьовано за принципом екстериторіальності в порядку єдиної черги спеціалістами відділу призначенням пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. За результатами розгляду заяви прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 вищезгаданого виду пенсії від 17.05.2023 №057350006800 /а.с. 28/.
Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не здійснення зарахування позивачу до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею наступних періодів роботи: з 26.04.1994 по 30.09.1994 - гірник підземний з повним робочим днем під землею на шахті “Добропільська” Виробничого об`єднання “Добропіллявугілля”, з 02.07.2003 по 29.10.2005 та з 01.03.2006 по 27.03.2006 – гірник підземний з повним робочим днем під землею у ТОВ “Вуглебуд”; з 28.03.2006 по 11.05.2006 – гірник підземний з повним робочим днем під землею у ТОВ “Спецвуглебуд”, з 20.10.2008 по 23.11.2008 – прохідник підземний з повним робочим днем під землею у ВАТ “Донбасшахтобуд”, з 25.01.2010 по 31.01.2010, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 17.06.2011, з 05.02.2012 по 10.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013 – прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля”; з 27.10.2017 по 20.10.2018 – гірник підземний з повним робочим днем під землею у ТОВ “Углесервис”; з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 12.07.2020 – прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля” і до загального страхового стажу періодів роботи: з 22.01.1991 по 01.05.1991 – тракторист; з 27.06.1991 по 05.05.1993 – строкова військова служба; з 15.03.1994 по 05.04.1994 – тракторист; з 04.03.1999 по 31.12.1999 тракторист у ТОВ “Добропільське”, та не здійснення в зв`язку з цим перерахунку розміру пенсії з врахуванням ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з 09.11.2023, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Колегія суддів враховує, що предметом даного апеляційного розгляду є рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог.
Оскільки рішення суду щодо задоволення позову не оскаржується, за відсутності обставин, визначених ч. 2 ст. 308 КАС України, колегія суддів не надає правової оцінки доводам суду в частині задоволених позовних вимог.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вважав за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягає у не зарахуванні   до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 04 березня 1999 року по 31 грудня 1999 року трактористом ТзОВ "Добропільське" та періоду проходження   військової служби з 27 червня 1991 року по 05 травня 1993 року, а також у не зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 02 липня 2003 року по 29 жовтня 2005 року гірником підземним з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вуглебуд",  з 01 березня 2006 року по 27 березня 2006 року гірником підземним з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вуглебуд", з 28 березня 2006 року по 11 травня 2006 року гірником підземним з повним робочим днем   на шахті ТОВ "Спецвуглебуд", з 20 жовтня 2008 року по 23 листопада 2008 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на штахті Макіївського шахтобудівельного управління ВАТ "Донбасшахтобуд", з 26 травня 2011 року по 17 червня 2011 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на шахті ВП "Добропільське шляхобудівельне управління №5" ДП "Добропіллявугілля", з 07 лютого 2012 року по 10 лютого 2012 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на шахті філії ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", з 27 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2018 року гірником підземним другого розряду з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вугіллясервіс" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області   зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду   роботи   з 04 березня 1999 року по 31 грудня 1999 року трактористом   ТзОВ "Добропільське" та періоду проходження військової служби з 27 червня 1991 року по 05 травня 1993 року, та зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 02 липня 2003 року по 29 жовтня 2005 року гірником підземним з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вуглебуд",   з 01 березня 2006 року по 27 березня 2006 року гірником підземним з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вуглебуд", з 28 березня 2006 року по 11 травня 2006 року гірником підземним з повним робочим днем   на шахті ТОВ "Спецвуглебуд", з 20 жовтня 2008 року по 23 листопада 2008 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на штахті Макіївського шахтобудівельного управління ВАТ "Донбасшахтобуд", з 26 травня 2011 року по 17 червня 2011 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на шахті ВП "Добропільське шляхобудівельне управління №5" ДП "Добропіллявугілля", з 07 лютого 2012 року по 10 лютого 2012 року прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем на шахті філії ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", з 27 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2018 року гірником підземним другого розряду з повним робочим днем на шахті ТОВ "Вугіллясервіс",   перерахувати ОСОБА_1 з 09 листопада 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням додатково зарахованого страхового та пільгового стажу.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині незарахування до пільгового стажу періодів з 25.01.2010-31.01.2010, 03.02.2010, 18.03.2010, 22.04.2010, 23.05.2011-25.05.2011, 05.02.2012-06.02.2012, 28.02.2013, 25.04.2013, 09.05.2019, 09.04.2020 по 12.07.2020, суд виходив з того, що докази перебування у відпустці без збереження заробітної плати та у простої пов`язані з виробничою необхідністю позивачем до суду не надано, отже вказані періоди не підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Крім того, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог за період роботи позивача з 26.04.1994 по 30.09.1994, оскільки дублікат трудової книжки серії НОМЕР_2 не містить відомостей про вказаний період зі шкідливими і важкими умовами праці.
Вирішуючи спірне питання, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст. ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
За змістом частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб – члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п. 1).
В силу приписів частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частино 1 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
За змістом частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII).
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності встановлюється на підставі інших документів, зокрема, довідками, виписками із наказів, особовими рахунками і відомостями на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано до органу Пенсійного фонду України разом із заявою про призначення пенсії від 09.05.2023 дублікат трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданий 18 жовтня 2000 року Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Добропільське" /а.с. 91-96/, на підставі якої відповідач здійснив обрахунок страхового стажу позивача.
Так, порядок видачі дублікату трудової книжки встановлений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального   захисту населення України 29.07.93 №58 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 (далі по тексту - Інструкція №58), згідно пункту 1.1 якої трудова книжка є основним документом   про   трудову діяльність працівника.
Відповідно до приписів пункту 5.1 Інструкції №58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.
Згідно з положеннями пункту 5.3 Інструкції №58 у тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.
Відповідно до пункту 5.5 Інструкції №58, якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї). При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис "Замість видано дублікат", а книжка повертається її власнику. При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової книжки.
Пунктом 5.6 Інструкції №58 передбачено, що дублікат трудової книжки також може бути виданий за новим місцем роботи у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом    цивільного    захисту    України,    або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник.
Дублікат видається на підставі заяви працівника та отриманої ним   у письмовому вигляді інформації зі штабу з ліквідації наслідків   надзвичайної   ситуації про виникнення надзвичайної ситуації або Антитерористичного центру при Службі безпеки України про проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник, що надається в довільній формі.
У разі відновлення доступу до трудової книжки записи з дубліката про періоди роботи переносяться до трудової книжки. При цьому на першій сторінці дубліката робиться напис: "Дублікат анульовано", посвідчується печаткою роботодавця за останнім місцем роботи працівника та дублікат повертається його власнику.
Таким чином, законодавством України передбачено ведення однієї трудової книжки працівника, що   є основним документом   про   трудову діяльність працівника, а у випадках, встановлених Інструкцією №58, зокрема, у разі втрати трудової книжки, у разі, якщо трудова книжки стала непридатною,    або у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом    цивільного    захисту    України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник, передбачено видачу працівнику іншої трудової книжки або вкладишу до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки. При цьому, у   разі відновлення доступу до трудової книжки записи з дубліката про періоди роботи переносяться до трудової книжки та на першій сторінці дубліката робиться напис: "Дублікат анульовано", посвідчується печаткою роботодавця за останнім місцем роботи працівника та дублікат повертається його власнику.
Колегія суддів враховує, що перша сторінка дубліката трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 18 жовтня 2000 року Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Добропільське" /а.с. 91-96/, не містить напису: "Дублікат анульовано" з посвідченням печаткою роботодавця за останнім місцем роботи працівника, що свідчить про те, що доступ до трудової книжки серії НОМЕР_1 не відновлено, а дублікат трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданий 18 жовтня 2000 року Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Добропільське" /а.с. 91-96/, на підставі якої відповідач здійснив обрахунок страхового стажу позивача, не анульовано.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що дублікат трудової книжки серії НОМЕР_2 не містить відомостей про роботу позивача у період з 26.04.1994 по 30.09.1994 зі шкідливими і важкими умовами праці. 
Натомість трудова книжка серії НОМЕР_3 містить запис про вказаний період, однак відповідач ГУ ПФУ у Вінницькій області не досліджував трудову книжку серії НОМЕР_3 , оскільки позивачем до органу Пенсійного фонду трудова книжка серії НОМЕР_3 не подавалась, а подався лише дублікат трудової книжки серії НОМЕР_2 , який не містить відомостей про роботу позивача у період з 26.04.1994 по 30.09.1994. 
За наведених вище обставин та норм права, не є допустимими та достовірними доказами ксерокопії окремих листків трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка не надавалася позивачем до органу Пенсійного фонду України та до якої не перенесено з дубліката трудової книжки відомості про періоди роботи позивача, враховуючи також, що на першій сторінці дубліката трудової книжки позивача відсутній напис: "Дублікат анульовано" з посвідчення печаткою роботодавця за останнім місцем роботи працівника.
Таким чином, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 26.04.1994 по 30.09.1994 гірником підземним з повним робочим днем під землею на шахті "Добропільська" Виробничого об`єднання "Добропіллявугілля", оскільки дублікат трудової книжки серії НОМЕР_2 , який був поданий разом з заявою про призначення пенсії до пенсійного органу, не містив відомостей про роботу позивача у вказаний період.
Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог задоволенню не підлягають.
Щодо доводів апеляційної скарги про незарахування періодів, коли позивач згідно уточнюючих довідок про підтвердження пільгового характеру праці за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній перебував у відпустці без збереження заробітної плати чи не працював через простій підприємства, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач у період з 25.01.2010 по 31.01.2010 року, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 25.05.2011, з 05.02.2012 по 06.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013, з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 12.07.2020 працював прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля".
Довідкою №131 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ТОВ "ДМЕК Добропіллявугілля" від 27.01.2023 №1/131 (а.с.22) підтверджено, що позивач працював повний робочий день на підземних роботах з важкими та шкідливими умовами праці на виробництві по видобутку вугілля у відокремленому підрозділі "Добропільське шахтобудівельне управління №5" Державного підприємства "Добропіллявугілля" з 09.12.2008 по 15.05.2013 (4 роки 5 місяців 7 днів), виконував гірничі роботи за професією прохідник підземний, дільниця №2, наказ №412ск від 09.12.2008, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1, позиція1а, атестація робочих місць була проведена наказами: №256 від 29.11.1994, №150 від 24.11.1999, №190а від 19.11.2004, №136 від 20.11.2009.
Разом з тим, цією довідкою підтверджено, що позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати у такі спірні періоди, які позивач просить зарахувати до пільгового стажу: 25.01.2010-31.01.2010, 03.02.2010, 18.03.2010, 22.04.2010, 23.05.2011-25.05.2011, 05.02.2012-06.02.2012, 28.02.2013, 25.04.2013 (а.с. 22).
Довідкою №130 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, виданою ТОВ "ДМЕК Добропіллявугілля" від 27.01.2023 №1/130 ОСОБА_1 (а.с.23) підтверджено, що він працював повний робочий день на підземних роботах з важкими та шкідливими умовами праці на виробництві по видобутку вугілля у ВСП "Шахтоуправління "Добропільське" ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" з 03.12.2018 по 25.01.2021 (2 роки 1 місяць 23 дні).
Цією довідкою підтверджено, що позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати 09.05.2019, а з 09.04.2020 по 12.07.2020 - перебував у простої ББВ (а.с. 23).
Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.
Як слідує зі ст. 4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.
Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Відтак, час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Висновок відповідає правовій позиції, наведений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі №423/2860/16-а.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.
Згідно п. 1.9 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Згідно до п. 4.3. Порядку, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази, що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи, в тому числі і стосовно відпустки без збереження заробітної плати та простою від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.
Відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів тощо.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що не зараховані відповідачем періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати та у простої не пов`язані з виробничою необхідністю.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідок № 130 та № 131 позивач перебував у відпусках без збереження заробітної плати: з 25.01.2010 по 31.01.2010 року - 7 к.д., з 03.02.2010 по 03.02.2010 - 1 к.д., з 18.03.2010 по 18.03.2010 - 1 к.д., з 22.04.2010 по 22.04.2010 - 1 к.д., з 23.05.2011 по 25.05.2011 - 3 к.д., з 05.02.2012 по 06.02.2012 - 2 к.д., з 28.02.2013 по 28.02.2013 - 1 к.д., з 25.04.2013 по 25.04.2013 - 1 к.д., з 09.05.2019 по 09.05.2019 - 1 к.д., тобто менше місяця в календарному році.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що періоди перебування позивача у відпусках без збереження заробітної плати за періоди: з 25.01.2010 по 31.01.2010 року, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 25.05.2011, з 05.02.2012 по 06.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013, з 09.05.2019 по 09.05.2019 мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.
Крім того, колегія суддів вважає, що період простою з 09.04.2020 по 12.07.2020, також має бути зарахований до пільгового стажу позивача, як один місяць простою в календарному році за період з 09.04.2020 по 09.05.2020, що відповідає висновкам Верховного Суду викладеного у постанові від 26.03.2020 у справі № 423/2860/16-а.
З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що пенсійний орган не мав правових підстав для не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 25.01.2010 по 31.01.2010 року, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 25.05.2011, з 05.02.2012 по 06.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013, з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 09.05.2020 прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля".
Підсумовуючи наведене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягає у не зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 25.01.2010 по 31.01.2010 року, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 25.05.2011, з 05.02.2012 по 06.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013, з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 09.05.2020 прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 25.01.2010 по 31.01.2010 року, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 25.05.2011, з 05.02.2012 по 06.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013, з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 09.05.2020 прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", перерахувати ОСОБА_1 з 09 листопада 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням додатково зарахованого пільгового стажу.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині, зробив помилкові висновки.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 року по справі № 440/5562/24, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню в частині відмовлених позовних вимог з ухваленням нового рішення в цій частині про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 по справі № 440/5562/24 - скасувати в частині відмовлених позовних вимог.
Прийняти в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягає у не зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 25.01.2010 по 31.01.2010 року, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 25.05.2011, з 05.02.2012 по 06.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013, з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 09.05.2020 прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 25.01.2010 по 31.01.2010 року, з 03.02.2010 по 03.02.2010, з 18.03.2010 по 18.03.2010, з 22.04.2010 по 22.04.2010, з 23.05.2011 по 25.05.2011, з 05.02.2012 по 06.02.2012, з 28.02.2013 по 28.02.2013, з 25.04.2013 по 25.04.2013, з 09.05.2019 по 09.05.2019, з 09.04.2020 по 09.05.2020 прохідником підземним з повним робочим днем під землею у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", перерахувати ОСОБА_1 з 09 листопада 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням додатково зарахованого пільгового стажу.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк