ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/11208/24                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 березня 2025 року                                                                         м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                          Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                      Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.,                    за участю секретаря                                                          Дудин А.С.
                                                  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказу про звільнення зі служби в поліції, -     

                                                  В С Т А Н О В И В :
           11.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач), в якій просив визнати протиправним та скасувати наказ №383 о/с від 23.10.2024 про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині застосування до капітана поліції ОСОБА_1 офіцера громади сектору превенції Головного управління - начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади.
06.01.2025 позивач подав адміністративний позов у новій редакції, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ №838 від 08.11.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині застосування до капітана поліції ОСОБА_1 офіцера громади сектору превенції Головного управління - начальника  кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області дисциплінарного стягнення  у вигляді звільнення з посади та наказу №2190 від 10.10.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських ГУНП»;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.10.2024 по день ухвалення судового рішення.          Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року залишено без розгляду  позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області  №2190 від 10.10.2024. 
          Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що позивач не відмовлявся від ознайомлення з наказом, а вказав як саме він просить ознайомити його, а саме подав заяву про отримання копії наказу, яка станом на дату надіслання апеляційної скарги відповідачем не розглянута в строки визначені чинним законодавством.
          Апелянт зазначив, що на відео позивач не висловлював своєї відмови від ознайомлення з наказом, а навпаки просив ознайомити його із спірним наказом.
          Також апелянт надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
          Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також те, що участь у судовому засіданні учасників справи не визнано обов`язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.
          Справу розглянуто без фіксації судового процесу у порядку ст.229 КАС України.
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
          Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
          Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Черкаській області від 10.10.2024 №2190 «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
          Наказом від 23.10.2024 №383 о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції з 24.10.2024.
           24.10.2024 в приміщенні ГУНП в Черкаській області позивача ознайомлено з наказом  від 10.10.2024 №2190 «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських» шляхом усного зачитування вказаного наказу працівником поліції, оскільки позивач відмовився ознайомитись з наказом особисто. 
          Вважаючи наведені накази протиправними, позивач  звернувся до суду з даним позовом.
          Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області  №2190 від 10.10.2024, дійшов висновку, що адміністративний позов подано з пропущенням строку на звернення до суду, з урахуванням вимог ст.122 КАС України та ст.31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України». В задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду відмовив.
          За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів доходить наступних висновків.           Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю  (частина перша статті 5 КАС України).
          Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
          За правилами частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
          Частиною третьою статті 122 КАС України установлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
          Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).
          Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України, за частиною першою якої визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
          Відповідно до частин третьої та четвертої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
          Водночас, відповідно до частини першої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
          Законом України від 15.03.2022 № 2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» (далі - Закон № 2123-IX) внесено зміни до указаних нормативно-правових актів. Зокрема, Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», яким з 01.05.2022, зокрема, запроваджено іншу процедуру ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та інші строки звернення до суду.
          Абзацем 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність.
          Абзацем 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
          Колегія суддів зазначає, що такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту НП України.
          При цьому згідно п.2 ст.22 Дисциплінарного статуту наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
          Ураховуючи те, що предметом оскарження у цій справі є наказ від 10.10.2024 №2190 «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських», який прийнятий у період дії нової процедури, тому у цій справі судам необхідно визначити дату початку перебігу строку, виходячи із приписів статті 30 Дисциплінарного статуту НП та установлених обставин справи.
          Для визначення дати початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.
          З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2024 в приміщенні ГУНП в Черкаській області позивача ознайомлено з наказом від 10.10.2024 №2190 «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських» шляхом усного зачитування вказаного наказу працівником поліції.
          У зв`язку з відмовою ознайомитись з наказом від 10.10.2024 №2190 працівниками поліції складено акт від 24.10.2024.
          Вказані обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи  відеозаписом, на якому зафіксовано факт неодноразового роз`яснення  позивачу про порядок ознайомлення з наказом, та зачитано наказ вголос.
          На відеозаписі також зафіксовано прохання позивача надати йому копію вказаного наказу або надати можливість зробити фото, для подальшого оскарження до суду, на що працівниками ГУНП повідомлено, що копії матеріалів буде виготовлено і надано пізніше, зокрема на виконання адвокатського запиту.
          Колегією суддів встановлено, що 17.10.2024 адвокат ОСОБА_2 подав до ГУНП в Черкаській області адвокатський запит, в якому серед іншого просив надати копію наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №2190 від 10.10.2024.
           08.11.2024 представник позивача адвокат Вовк А.І. отримав у ГУНП в Черкаській області копії матеріалів службового розслідування та копію наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності №2190 від 10.10.2024 (т. 2,  а.с. 226).
           26.11.2024 позивач особисто подав до суду додаткові пояснення, до яких долучив зокрема й копію наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності №2190 від 10.10.2024.
          Разом з тим лише 18.12.2024 вперше звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, яку судом  першої інстанції у судовому засіданні від 18.12.2024 було залишено без задоволення.
           06.01.2025 представником позивача було подано уточнену позовну заяву.
          Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач звернувся до суду з цим позовом з пропуском 15 денного строку на оскарження, встановленого статтею 31 Дисциплінарного статуту,  належних та достатніх доводів на обґрунтування поважності причин такого пропуску не навів.
          Підсумовуючи все вище викладене колегія суддів вважає, що у позивача була реальна можливість звернутися до суду з цим позовом у встановлений строк, тоді як будь-які перешкоди об`єктивного характеру, незалежні від позивача, були відсутні.
          Доводи позивача, наведені у апеляційній скарзі спростовуються наведеними вище обставинами та наявними у матеріалах справи доказами.
 Таким чином, переглянувши в передбачених статтею 308 КАС України межах ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення та погоджується з висновками суду в цій справі про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. 
          Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року - залишити без змін.          
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені    статтями 328-329 КАС України.

          Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку
          Судді:                                                                                          А.Ю. Коротких
                                                                                                            Н.М. Єгорова