Справа № 446/2890/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Котормус  Т. І. 
Провадження № 33/811/21/25                 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 січня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дуліч-Рибій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 грудня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. 
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 08.12.2024, близько 09:00 год., знаходячись за місцем свого проживання, на АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 .
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 08.12.2024, близько 09:00 год., знаходячись за місцем свого проживання, на АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в матеріалах справи справи відсутні беззаперечні докази вчинення ним домашнього насильства відносно дружини та сина. Зазначає, що ніколи не вчиняв відносно рідних будь-якого психологічного, фізичного чи економічного насильства, а звинувачення його у домашньому насильстві є надуманими дружиною з метою позбавлення можливості бути з сином та наміром вивезти його з місця постійного проживання у місце колишнього проживання дружини. Крім того, звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано місця, способу та наслідків вчинення домашнього насильства.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Дуліч-Рибій Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положенням ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктом адміністративного правопорушення є фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, обов`язковим елементом об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є спосіб його вчинення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 376425 від 08.12.2024 року, 08.12.2024, близько 09:00 год., ОСОБА_1 вчинив відносно свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 376440 від 08.12.2024 року, 08.12.2024, близько 09:00 год., ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у протоколах про адміністративні правопорушення не зазначений спосіб вчинення психологічного та фізичного насильства ОСОБА_1 відносно його дружини ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_3 , що має істотне значення для встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративних правопорушень.
Також, в зазначених протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено місця вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.
Відтак, вказані обставини підлягають повторній перевірці органами поліції.
Крім того, зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП.
Зокрема, постанова місцевого суду повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.
У мотивувальній частині постанови, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків правопорушення, форми вини і мотивів правопорушення, що не було зазначено судом першої інстанції у оскаржуваній постанові. 
Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.
Наведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі, що є самостійною підставою для скасування судового рішення.
Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції при визначенні стягнення не дотримався вимог ст.36 КУпАП, якими передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
З огляду на це, вважаю, що по справі неможливо прийняти остаточне рішення, у зв`язку з чим її слід направити на доопрацювання до ВП №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області. 
Після повернення справи, ВП №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області необхідно усунути зазначені вище недоліки та повторно направити справу на розгляд до суду. 
Керуючись ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 грудня 2024 року скасувати. 
Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повернути ВП №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області для усунення виявлених недоліків. 
Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського 
апеляційного суду                                                 Головатий В.Я.