ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9084/24  Номер провадження 33/814/155/25	Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А. В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Самойленко М.О., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Самойленко Михайла Олександровича на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 жовтня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 09.08.2024 року приблизно о 21 годині 30 хвилин в м. Кременчуці по вул. Вадима Пугачова 19 останній керував транспортним засобом PEUGET PARTNER державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Самойленко М.О. подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 жовтня 2024 року та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з даною постановою суду першої інстанції сторона захисту категорично не згодна, вважає постановленою з порушенням норм КУпАП, причому судом перекручено фразу, яку висловив ОСОБА_3 під час того, як неодноразово намагався пройти тест на газоаналізаторі, не надано й належної оцінки наданій відповіді зі станції швидкої медичної допомоги, таким чином судом першої інстанції не досліджено всіх доказів по справі та не надано належної оцінки цим доказом. 
Скаржник стверджує, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор «драгер», результати якого не були долучені працівниками поліції до матеріалів справи та подальша їх вимога щодо проїзду з ними до лікарні, була незаконною. Ознаки сп`яніння, на які посилається працівники поліції в своєму протоколі, є безпідставними, такі ознаки як порушення координації рухів та порушення мови є нічим іншим як наслідками травми, отриманої при ДТП, що є очевидним, враховуючи наявність крові на обличчі водія та його стан після ДТП, описаний свідком ОСОБА_4 . Щодо тверджень про запах алкоголю з порожнини рота, то окрім працівників поліції такого запаху не зафіксовано іншими особами, зокрема лікарями, які спілкувалися із постраждалими та зробили запис, що останній не вживав алкоголю у картці виклику ШМД №737, а також показаннями свідка ОСОБА_4 , який безпосередньо спілкувався з водієм від самого початку ДТП та тривалий час перебував на місці ДТП і переймався долею водія.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.08.2024 року приблизно о 21 годині 30 хвилин в м. Кременчуці по вул. Вадима Пугачова 19 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом PEUGET PARTNER державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Визнаючи  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 09.08.2024 року серії ЕПР1№110010; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.08.2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2794900 від 09.08.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.08.2024 року; рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 БПП в м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Заєць Анастсію від 09.08.2024 року; відеозаписами з камер «Bodycam» працівників поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск та іншими матеріалами справи у їх сукупності.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Щодо доводів апеляційної скарги, а саме, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор «драгер», результати якого не були долучені працівниками поліції до матеріалів справи та подальша їх вимога щодо проїзду з ними до лікарні, була незаконною. Ознаки сп`яніння, на які посилається працівники поліції в своєму протоколі, є безпідставними, такі ознаки як порушення координації рухів та порушення мови є нічим іншим як наслідками травми, отриманої при ДТП, що є очевидним, враховуючи наявність крові на обличчі водія та його стан після ДТП, описаний свідком ОСОБА_4 , апеляційний суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису, вбачається, що відеозапис починається з моменту коли працівники прибули на місце виклику за адресою: м. Кременчук, вул. Вадима Пугачова 19, працівниками поліції було перевірено документи та встановлено особу, яким виявився ОСОБА_2 , в ході спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, на що останній погодився (хронологічний відрізок 22:21:00 – триває далі). Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснено наслідки відмови. В ході спілкування останній зазначав «що випив 50 грам,, » (хронологічний відрізок 22:35:55 – триває далі). В подальшому ОСОБА_2 ухиляється від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», та запропоновано пройти огляд в медичному закладі, ОСОБА_2 , зазначив, що в даний момент не може поїхати, тому працівниками поліції було розцінено, як відмову від проходження огляду (хронологічний 22:45:00 – триває далі).

Щодо інших доводів апеляційної скарги, апеляційний суд не бере до уваги, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 09.08.2024 року серії ЕПР1№110010; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.08.2024 року; постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2794900 від 09.08.2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.08.2024 року; рапорт інспектора взводу № 2 роти № 4 БПП в м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Заєць Анастасія від 09.08.2024 року та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому захисника ОСОБА_1 – адвоката Самойленко Михайла Олександровича задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Самойленко Михайла Олександровича – залишити без задоволення.
Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 жовтня 2024 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                         Г.Л. Карпушин