ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 р.	Справа № 520/18059/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,
представників сторін: позивача - Шишлова О.М., відповідача - Милейко К.С., Гадецького А.В.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 19.09.24 по справі № 520/18059/24
          за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД"  
          до           Харківської митниці                   
          про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» (далі – ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД», Товариство, позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці (далі – відповідач, митний орган), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати:
- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024 та картку відмови № UA807200/2024/000462 від 11.06.2024;
- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024 та картку відмови № UA807200/2024/000479 від 14.06.2024;
- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024 та картку відмови № UA807200/2024/000477 від 14.06.2024;
- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024 та картку відмови № UA807200/2024/000476 від 14.06.2024.
- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43974281; адреса юридичної особи: Україна, 61036, Харківська область, місто Харків, вулиця Морозова, будинок 7) витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 34 778,39 грн та витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 60 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (ідентифікаційний код юридичної особи: 44017626, адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, буд. 16Б).
В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність складених відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024, № UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024, № UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024 та № UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024, а також карток відмови № UA807200/2024/000462 від 11.06.2024, №UA807200/2024/000479 від 14.06.2024, №UA807200/2024/000477 від 14.06.2024 та №UA807200/2024/000476 від 14.06.2024, оскільки при здійсненні митного оформлення ввезених на митну територію України товарів за митними деклараціями №24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 13.06.2024, №24UA807200009569U5 від 13.06.2024 та № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024 позивачем було надано відповідачу всі необхідні документи для підтвердження митної вартості задекларованого товару за ціною угоди, які не були належним чином досліджені митним органом, що мало наслідком протиправне витребування додаткових документів у Товариства та всупереч принципу послідовності, застосування другорядних методів визначення митної вартості замість першого методу, що є підставою для скасування протиправних рішень та карток відмови.
Стверджував, що всупереч приписів частини 2, 3, 4, 5 статті 53 Митного кодексу України (далі – МК України), у повідомленнях щодо митних декларацій відповідач запитував у позивача документи, які вже було подано останнім ще до направлення цих повідомлень, або запитував документи, яких не існувало/не були наявні, або вимагав документи, витребування яких прямо заборонено, проігнорувавши при цьому факт надання позивачем одночасно з митними деклараціями розширеного пакету документів (як основних, так і додаткових) для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.
Вважав, що відповідачу надано документи, які в сукупності виключають розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять достатні відомості про складові митної вартості, а тому зазначені митним органом сумніви є необґрунтованими, що є підставою для визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови.
Пояснив, що вартість товару дол. США/м вказана у наявному у відповідача прайс-листі № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024, а загальна вартість товару, яка відображена у митних деклараціях, підтверджена наявними у митного органу інвойсами № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024, якими також визначено вартість товару та умову поставки CPT, що підтверджує включення витрат на транспортування у вартість товару. Додатково це підтверджено також і наданими відповідачу листами продавця № RTF/FRZ240402-3/1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4/1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1/1 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-2/1 від 02.04.2024, відповідно до яких вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені до ціни товару. Зауважив, що оскільки страхування вантажу за інвойсами не здійснювалося, що також підтверджується листами продавця № RTF/FRZ240402-3/2 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4/2 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1/2 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2/2 від 02.04.2024 та листами ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» № 0524/17-5 від 17.05.2024, № 0524/17-1 від 17.05.2024, № 0524/17-3 від 17.05.2024, № 0524/17-7 від 17.05.2024, вимога про надання таких документів є безпідставною.
Враховуючи, що отримання платежів від третіх осіб не було передбачено Контрактом,  про що зазначено у наданих відповідачу листах продавця № RTF/FRZ240402-3/3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4/3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1/3 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-2/3 від 02.04.2024, таких платежів відповідно не існувало. 
Пояснив, що при відвантаженні товару, вказаного у інвойсах № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024, комісійні, посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується наявними у відповідача листами продавця № RTF/FRZ240402-3/4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4/4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1/4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2/4 від 02.04.2024, а відтак, позивач не мав обов`язку надавати такі документи.
Також умовами договору не було передбачено ліцензування, що підтверджується листами продавця № RTF/FRZ240402- 3/5 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4/5 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1/5 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2/5 від 02.04.2024 та листами ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» № 0524/17-6 від 17.05.2024, № 0524/17-2 від 17.05.2024, №0524/17-4 від 17.05.2024, № 0524/17-8 від 17.05.2024.
Переконував, що усі відомості про витрати, які вказані у калькуляціях № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024, також надавалися відповідачу, що спростовує твердження митного органу про зворотнє.
Тобто, всі наведені вище документи на підтвердження складових митної вартості товару за митними деклараціями № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 від 13.06.2024, № 24UA807200009569U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024 відповідачу було надано та вони вже знаходилися у нього. Розбіжності у наданих документах були відсутні, а у відповідних листах на повідомлення позивач додатково наголошував на тому, що всі необхідні документи вже наявні у відповідача, що не було враховано останнім при прийнятті оскаржуваних рішень.
Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18, зазначив, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Також звернув увагу, що відповідачу одночасно з митними деклараціями надавалися декларації на підтвердження факту експорту товарів № 24ROCT1900DG5598L0 від 07.06.2024, № 24ROCT1900DF5300L0 від 11.06.2024, № 24ROCT1900JH5296L8 від 11.06.2024, № 24ROCT1900KX5301L2 від 10.06.2024, відомості про які відображені Харківською митницею у спірних картках відмови, що вказує на  суперечливість дій митного органу та хибність його тверджень про ненадання таких документів.
Зауважив, що доводи Харківської митниці про те, що наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, є неприйнятними, оскільки враховуючи, що такий документ не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, та є по суті довідником цін (тарифів) на товари та/або види послуг, вимоги до форми якого не встановлено жодним нормативним актом, у тому числі і міжнародним, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів.
Разом з цим, відповідачу одночасно з митними деклараціями надавалися прайс-листи № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024, № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024, № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024, № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024, які є додатковими документами довільної форми, а тому відсутність або наявність в них певних відомостей не є підставою для коригування митної вартості товару. 
На переконання позивача, твердження митниці про відсутність каталогів, специфікацій, загальних прейскурантів виробника товару, які складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності, не можуть впливати на ціну заявленого до розмитнення спірного товару, так як наведені у вказаних документах виробника товару відомості не мають імперативного характеру та можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.
Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації. Однак, не дивлячись на це, відповідачу одночасно з митними деклараціями надавалися прайс-листи № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024, № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024, № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024, № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024, які є по суті додатковими документами довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару. 
Щодо транспортних витрат зазначив, що контрактом № RTF20230221 від 21.02.2023 визначено умову поставки CPT Kharkiv, Ukraine, що відображено і у наданих до митного оформлення інвойсах. При цьому, у калькуляції собівартості товару № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024 було включено фрахт, а листами продавця № RTF/FRZ240402-3/1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4/1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1/1 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-2/1 від 02.04.2024 підтверджено факт того, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару. Тобто, до митного оформлення було надано всі документи, які чітко та однозначно дозволили би встановити, що умовами поставки є CPT, за якими вартість фрахту обов`язково включається у вартість товару.
Повідомив, що надані відповідачу висновки експерта № 20-16/06-2024 від 10.06.2024, № 20-30/06-2024 від 13.06.2024, № 20-29/06-2024 від 13.06.2024, № 20-25/06-2024 від 12.06.2024 є додатковими документами на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару, адже ціна, вказана в інвойсах, відповідає ринковій вартості товару, однак, дослідження митним органом нечислових значень, вихід за межі предмета контролю та намагання виконати функцію експерта призвели до прийняття протиправних індивідуальних актів, які мають бути скасовані судом.
Наполягав на необґрунтованості доводів митного органу стосовно того, що у додатковій угоді вантажовідправником зазначено іншу особу ніж у графі 2 наданої до митного оформлення МД, що може свідчити про недійсність такої додаткової угоди, оскільки у наданих до митного оформлення митних деклараціях № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 від 13.06.2024, № 24UA807200009569U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024 в графі 2 зазначено того ж самого вантажовідправника, який вказаний і в додатковій угоді № б/н від 24.03.2024, а саме: SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD (№186 QINGWANG KEXI SHAOXING ZHEJIANG, CHINA).
Допущення технічної помилки у двох літерах назви вантажовідправника, на думку позивача, є незначним недоліком, який ніяким чином не впливає на рівень визначення митної вартості товарів, так як не є складовою числового значення митної вартості, правильність розрахунку якого здійснює відповідач, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.02.2024 у справі № 815/1460/18.
Звернув увагу суду на те, що при проведенні консультацій, ніякої іншої інформації, крім вимоги про надання додаткових документів до ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» не надходило, тобто обмін наявною у кожного інформацією не відбувся, що свідчить про недотримання митним органом пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті  57 МК України в частині порядку їх проведення.
З урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 серпня 2023 року по справі № 810/2875/16, наголосив, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 60 000 грн надав договір про надання правової допомоги № б/н від 18.06.2024 та докази сплати витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі № 520/18059/24 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" (вул. Морозова, буд. 7, м. Харків, 61036, код ЄДРПОУ 43974281) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, 61005, код ЄДРПОУ 44017626) про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови – відмовлено.
Позивач, не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання встановленими недоведених обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі № 520/18059/24 та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД», а саме, визнати протиправними та скасувати :
- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024 та картку відмови № UA807200/2024/000462 від 11.06.2024;
- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024 та картку відмови № UA807200/2024/000479 від 14.06.2024;
- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024 та картку відмови № UA807200/2024/000477 від 14.06.2024;
- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024 та картку відмови № UA807200/2024/000476 від 14.06.2024;
- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43974281; адреса юридичної особи: Україна, 61036, Харківська область, місто Харків, вулиця Морозова, будинок 7) витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 86 945,97 грн та витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 60 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (ідентифікаційний код юридичної особи: 44017626, Адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, буд. 16Б).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що описова та мотивувальна частини оскаржуваного рішення фактично є повним технічним копіюванням тексту відзиву на позовну заяву відповідача, а тому обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції з`ясовано неповно та однобічно виключно з позиції, викладеної Харківською митницею у відзиві на позовну заяву, без врахування документально підтверджених обставин, що мають значення для справи, наведених позивачем.
Додатково до викладених у позовній заяві доводів зазначив, що у чіткій відповідності до кожного пункту частини 2 статті 53 МК України позивачем було подано усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості в митних деклараціях № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 від 13.06.2024, № 24UA807200009569U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024, а саме, контракт № RTF20230221 від 21.02.2023, Додаткову угоду № б/н від 13.04.2023, Додаткову угоду № б/н від 13.06.2023, Додаткову угоду № б/н від 24.03.2024, інвойси № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024, декларації митної вартості на підтвердження факту експорту товару тощо. 
З огляду на те, що інвойсами № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024 та № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024 не було визначено в якості умови поставки товару здійснення передоплати, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МК України у ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» не виник обов`язок з надання банківських платіжних документів, які були відсутні на момент митного оформлення товару.
Наполягав, що позивачем надано відповідачу абсолютно всі необхідні документи, у тому числі і ті, які передбачені частиною 2 статті 53 МК України, і такі документи не містили розбіжностей, ознак підробки, а навпаки мали всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни. Однак, судом першої інстанції взагалі не досліджено достатність поданих позивачем документів та відсутність у відповідача законодавчо встановлених підстав для витребування додаткових документів, так як одночасно з основними були надані і додаткові, перелік яких передбачено частинами 3 та 4 статті 53 МК України.
Звернув увагу на те, що відповідач мав право витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не будь-які з визначених статтею 53 МК України, як це робив митний орган. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постанові від 21 березня 2023 року, зазначив, що суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим, натомість, запитуючи документи за переліком частини 3 статті 53 МК України, відповідачем не обґрунтовано, які саме обставини повинні були підтвердити або спростувати такі документи та у який спосіб. 
Звернув увагу, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками, оскільки всі сумніви митниці у достовірності заявленого рівня митної вартості повинні бути обґрунтованими.
Стверджував, що за умовами поставки CPT витрати на транспортування вже включені у вартість товару (підтверджено наданими Контрактом, інвойсами № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024 та іншими документами), а відтак, відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МК України вимога відповідача надати перевізні, транспортні документи була незаконною, а ненадання документів, які відповідно до переліку та умов статті 53 МК України надаватися не повинні, не може бути підставою для коригування митної вартості товарів.
З посиланням на зазначення у спірних рішеннях про коригування лише номерів та дат митних декларацій, які стали джерелом для коригування митної вартості товарів, заявлених позивачем до розмитнення у спірних правовідносинах, стверджував про протиправність проведених коригувань, оскільки не наведення при цьому належного порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, свідчить про необґрунтованість та невмотивованість таких рішень. 
На переконання апелянта, відомості з інформаційних баз мають лише допоміжний інформаційний характер при прийняті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані позивачем документи про товар, а тому вважав оскаржувані рішення про коригування митної вартості такими, що винесені з порушенням законодавства.
Зауважив, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення частини 6 статті 54 МК України та не враховано, що позивачем правильно проведено розрахунок митної вартості, а обраний метод визначення митної вартості відповідає умовам глави 9 МК України, на відміну від застосованого відповідачем. 
З огляду на відсутність підстав для використання відповідачем другорядних методів, переконував, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягав саме перший метод визначення митної вартості товару, а тому висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим, апеляційна скарга має бути задоволена та прийнято нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Звернув увагу суду апеляційної інстанції, що судом першої інстанції взагалі не враховано актуальні висновки суду касаційної інстанції, які на підтвердження кожного аргументу навів позивач, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
В іншій частині зміст апеляційної скарги є тотожним змісту позовної заяви.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню, а оскаржувані рішення про коригування митної вартості винесеними на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МК України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі №520/18059/24 – без змін.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначив, що контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД № UA807200/2024/009371, № UA807200/2024/009568, № UA807200/2024/009569 та №UA807200/2024/009554, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог статті 54 МК України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності у документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також статей 336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками. 
Пояснив, що підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості у Харківської митниці виникли внаслідок спрацювання під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ризиків, згенерованих АСАУР, щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості) та 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів). 
За результатами порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості імпортованого товару згідно ЄАІС вищий ніж рівень митної вартості задекларований позивачем.
На підставі викладеного, відповідно до вимог частини 5 статті 55 МК України була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у розпорядженні митного органу, за наслідками чого  позивача було повідомлено, що він або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові, наявні у них документи, для підтвердження заявленої митної вартості товару. Однак, у відповідь на такі запити, позивач надіслав листи, у яких зазначив, що разом з поданими до митного оформлення ЕМД вже надано всі наявні документи, а інші документи надаватися не будуть, тобто декларантом не було доведено митниці заявлену митну вартість, у зв`язку з чим, Харківською митницею прийнято спірні рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару за методом ідентичних товарів, у відповідності до статті 60 МК України, при прийнятті яких, за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено.
Наполягав, що Харківським окружним адміністративним судом вірно встановлено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № 807000/2024/000390/2 від 11.06.2024, № 807000/2024/000408/2 від 14.06.2024, № 807000/2024/000406/2 від 14.06.2024 та № 807000/2024/000405/2 від 14.06.2024 винесені з додержанням вимог частини 2 статті 55 МКУ та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 (далі – Правила № 598), на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МК України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні.
У надісланій до суду апеляційної інстанції відповіді на відзив позивач заперечував проти тверджень митного органу, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, та просив суд апеляційної інстанції врахувати доводи, викладені у даній відповіді на відзив та задовольнити у повному обсязі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД».
В обґрунтування відповіді на відзив на апеляційну скаргу наголосив, що позивачем добровільно та одночасно з основним переліком документів (за частиною 2 статті 53 МК України) надано відповідачу наявні/існуючі додаткові документи, які передбачені частиною 3 статті 53 МК України, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для витребування додаткових документів. Отже, обґрунтування коригування митної вартості товарів «не наданням» на запит митниці документів є безпідставним, що підтверджено у постанові Верховного Суду від 18.07.2024 у справі № 620/3264/18.
При цьому, спрацювання ризиків, згенерованих АСАУР, не є підставою для здійснення коригування митної вартості товару за другорядним методом та для витребування додаткових документів, а лише вказує на необхідність здійснення митницею ретельного аналізу вже поданих документів. Проте, з урахуванням надання позивачем на підтвердження правильності визначення митної вартості товарів всіх необхідних основних документів за частиною 2 статті 53 МК України та додаткових у розумінні 3, 4 статті 53 МК України, вбачається, що відповідачем було поверхнево досліджено такі документи, що призвело до неправомірного прийняття рішень про коригування та карток відмови.
Звернув увагу, що у рішеннях про коригування митної вартості відповідач не вказав конкретні обставини, які викликали у митного орану відповідні сумніви, не спростував числові значення складових митної вартості імпортованого товару, рішення про коригування не містять обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), що доводило б обґрунтованість рівня скоригованої ним митної вартості товару через викладення фактів, які вплинули на таке коригування, що вказує на його невідповідність вимогам частини 2 статті 55 МК України.
Крім того, зауважив, що основною підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначеної у поданих позивачем митних деклараціях, слугував аналіз цінової інформації, яка міститься в ЄАІС Держмитслужби України, а відтак відповідачем протиправно надано перевагу ціновій інформації щодо подібних/аналогічних товарів, замість всіх наданих позивачем документів стосовно конкретних імпортованих ним товарів. Окрім того, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.
Також, звернув увагу, що всі аргументи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, зводяться до технічного копіювання тексту відзиву на позовну заяву та оскаржуваного рішення суду першої інстанції і не містять нового якісного, детального та передбаченого законодавством обґрунтування вимог Харківської митниці.
В іншій частині зміст відповіді на відзив на апеляційну скаргу дублює зміст позовної заяви та апеляційної скарги.
У надісланих до суду письмових поясненнях, відповідач додатково зазначив, що при здійсненні митного контролю і митного оформлення спірних ЕМД № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009569U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009568U6 від 13.06.2024, з метою забезпечення повноти оподаткування відповідачем проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних товарів, оформлених у максимально наближений до митного оформлення час становить 3,97 USD/кг. 
В якості джерел інформації відповідач надав митні декларації № UA500080/2024/3348 (№ 24UA500080003348U9) від 16.03.2024, № UA500100/2024/3150 (№ 24UA500100003150U0) від 26.03.2024, які містяться в базі даних АСМО «Інспектор-2006» і вказані у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024, №UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024, №UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024, №UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024.
У надісланих до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях представник позивача навів детальне порівняння товарів, відносно яких здійснено митне оформлення  товарів, зазначених у митних деклараціях № UA500080/2024/3348 (№ 24UA500080003348U9) від 16.03.2024, № UA500100/2024/3150 (№ 24UA500100003150U0) від 26.03.2024, які взяті митним органом за основу при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості, та зазначив, що товари не лише не ідентичні, а взагалі різні за фабричними артикулами, мають інший склад та різні характеристики щодо поверхневої щільності, що свідчить про явну необґрунтованість здійснених коригувань.
У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених в останній, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.
В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили суд апеляційної інстанції її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, з огляду на правову позицію, викладену у відзиві на скаргу.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2024 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 43974281) була подана митна декларація за № UA807200/2024/009371 на товар « 1.Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер….» код 6006320090, що надійшли на адресу ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» за зовнішньоекономічним контрактом з SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD, NO.186 QINGWANG KEXI SHAOXING ZHEJIANG, CHINA.
Враховуючи, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № UA807200/2024/009371 від 10.06.2024 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості) та 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів), до спеціалізованого підрозділу митниці був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД № UA807200/2024/009371 від 10.06.2024. 
За результатом аналізу інформації та співставлення наданих позивачем документів було виявлено, що рівень митної вартості товару згідно з ЄАІС вищий ніж рівень митної вартості задекларований позивачем.
Крім того, контролюючим органом було встановлено, що:
- прайс-лист від 27.02.2024 № RAJHANS20240227/01 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з загальноприйнятою світовою практикою прейскурант (прайс-лист) — це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців;
- виробником товару являється «ZHEJIANG FANTASY INTERNATIONAL TRADE CO., LTD», але калькуляція собівартості товару від 02.04.2024 № RTF/FRZ240402-3 надана контрактоутримувачем «RAJHANS TRADING FZCO»;
- інформацію, викладену в листі № RTF/FRZ240402-3/1 від 02.04.2024 та калькуляції RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024 не можна вважати достовірною, адже заздалегідь (за 2 місяці) не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно- розвантажувальні роботи на такому складному маршруті;
- відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту ZIMUNGB20300292;
- відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно з коносаментом ZIMUNGB20300292 (freight prepaid);
- інформація, наведена у листі № RTF/FRZ240402-3/4 від 02.04.2024 не є дійсною, адже контрактоутримувачем є RAJHANS TRADING FZCO, а відправником є SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD, також морське перевезення, транспортне перевезення, транспортно-експедиційні послуги вважаються посередницькими послугами;
- відсутні документи, що надаються для підтвердження витрат на транспортування згідно зі статтею 53 МК України та Наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, а також документи, які містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту;
- наданий до митного оформлення експертний висновок про вартісні характеристики товару від 10.06.2024 № 20-16/06-2024 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів. У ході експертного аналізу розглядалися: контракт на поставку; комерційний інвойс; інформація з мережі Інтернет.
11.06.2024 декларанта було повідомлено, що на виконання вимог статті 54 МК України та відповідно до вимог статті 53 МК України у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, передбачені частиною 3 статті 53 МК України.
Також, було повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
На вказаний запит митниці щодо подання додаткових документів, позивач надіслав лист, в якому зазначив, що разом з ЕМД UA807200/2024/009371 від 10.06.2024 вже надано всі наявні документи, інші документи надаватися не будуть.
Враховуючи викладене,  оскільки декларантом не було доведено митниці заявлену митну вартість, Харківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару № UA807000/2024/000390/2 від 10.06.2024 за методом ідентичних товарів, у відповідності до статті 60 МК України.
При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено.
Щодо рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024 судом встановлено наступне.
14.06.2024 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 43974281) була подана митна декларація № UA807200/2024/009568 на товар 1- « 1.Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер….» код 6006320090; товар: 2 - « 2. 1.Текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних ….» код 5903901000, що надійшов на адресу ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» за зовнішньоекономічним контрактом з SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD, NO.186 QINGWANG KEXI SHAOXING ZHEJIANG, CHINA.
Разом з митною декларацією подано копії документів, реквізити яких вказані у графі 44 ЕМД № UA807200/2024/009568, зокрема:
- пакувальний лист №RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024;
- рахунок-фактура (iнвойс) № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024;
- коносамент № ZIMUNGB20300290 від 10.04.2024;
- автотранспортна накладна № 4016 від 31.05.2024;
- декларація № 24ROCT1900DF5300L0 від 11.06.2024;
- декларація про походження товару № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024;
- висновок про вартісні характеристики товару № 20-30/06-2024 від 13.06.2024;
- розрахунок ціни (калькуляція) № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № RTF20230221  від 21.02.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 13.04.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 13.06.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 24.03.2024;
- договір про надання послуг по декларуванню товарів № 11/01-22/1 від 11.01.2022;
- видаткова накладна № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024;
- відвантажувальна специфікація № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024;
- комерційна пропозиція № RAJHANS20230214 від 14.02.2023;
- лист № 0524/17-1 від 17.05.2024;
- лист № 0524/17-2 від 17.05.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-4/1 від 02.04.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-4/2 від 02.04.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-4/3 від 02.04.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-4/4 від 02.04.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-4/5 від 02.04.2024;
- прайс-лист № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024;
- якісний опис №RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД № UA807200/2024/009568 від 14.06.2024, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог статті 54 МК України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також статей 336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.
Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № UA807200/2024/009568від 14.06.2024 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості) та 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів).
В результаті вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше, було встановлено наступні обставини.
Подані до митного оформлення документи, відповідно до частини другої статті 53 МКУ, містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зокрема:
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;
- декларантом не надана митна декларація країни відправлення, передбачена умовами п. 3.2 Контракту від 21.02.2023 № RTF20230221 (з датою експорту та відмітками митних органів країни відправлення);
- відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- наданий до митного оформлення прайс-лист від 27.02.2024 № RAJHANS20240227/01 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з загальноприйнятою світовою практикою прейскурант (прайс-лист) — це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців;
- інформацію, наведену листі № RTF/FRZ240402-4/1 від 02.04.2024 та калькуляції RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024 не можна вважати достовірними, адже заздалегідь (за 2 місяці) не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно-розвантажувальні роботи на такому складному маршруті;
- відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно з коносаментом ZIMUNGB20300290;
- відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно коносаменту ZIMUNGB20300290;
- згідно з додатковою угодою від 24.03.2024 б\н до Конракту від 21.02.2023 № RTF20230221 вантажовідправником зазначено особу, яка відрізняється від вантажовідправника, зазначеного в графі 2 МД, наданій до митного оформлення, що може свідчити про недійсність такої додаткової угоди;
- інформація, наведена в листі № RTF/FRZ240402-4/4 від 02.04.2024 та додатково надісланому листах не є дійсною, адже контрактоутримувачем є RAJHANS TRADING FZCO, а відправником є SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD, також морське перевезення, транспортне перевезення, транспортно-експедиційні послуги вважаються посередницькими послугами;
- наданий до митного оформлення Висновок експерта від 12.06.2024 № 20-25/06-2024 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пунктами 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;
- відсутні документи, що надаються для підтвердження витрат на транспортування згідно зі статтею 53 МК України та Наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: рахунок - фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Враховуючи вищенаведене, митницею письмово 14.06.2024 було повідомлено декларанта у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МКУ про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
14.06.2024 декларантом підприємства було надіслано лист, в якому було зазначено про неможливість надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, що мало наслідком прийняття 14.06.2024 митницею рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару № UA807000/2024/000408/2 за методом ідентичних товарів та резервним методом, у відповідності до статей 60, 64 МК України. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС.
Щодо рішення про коригування митної вартості товарів №№UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024, судом першої інстанції встановлено наступне.
13.06.2024 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 43974281) була подана митна декларація № UA807200/2024/009569 на товар: 1- « 1.Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні ….» код 6006320090, що надійшов на адресу ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» за зовнішньоекономічним контрактом з SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD, NO.186 QINGWANG KEXI SHAOXING ZHEJIANG, CHINA.
Разом з митною декларацією подано копії документів, реквізити яких вказані у графі 44 ЕМД № UA807200/2024/009569, зокрема:
- пакувальний лист № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024;
- рахунок-фактура (iнвойс) № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024;
- коносамент № ZIMUNGB20300291 від 10.04.2024;
- автотранспортна накладна № 9336 від 31.05.2024;
- декларація № 24ROCT1900JH5296L8 від 11.06.2024;
- декларація про походження товару № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024;
- висновок про вартісні характеристики товару № 20-29/06-2024 від 13.06.2024;
- розрахунок ціни (калькуляція) № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № RTF20230221 від 21.02.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 13.04.202;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 13.06.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 24.03.2024;
- договір про надання послуг по декларуванню товарів № 11/01-22/1 від 11.01.2022;
- видаткова накладна № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024;
- відвантажувальна специфікація № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024;
- комерційна пропозиція № RAJHANS20230214 від 14.02.2023;
- лист № 0524/17-3 від 17.05.2024;
- лист № 0524/17-4 від 17.05.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-1/1 від 02.04.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-1/2 від 02.04.2024; 21. Лист №RTF/FRZ240402-4/3 від
02.04.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-1/4 від 02.04.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-1/5 від 02.04.2024;
- прайс-лист № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024;
- якісний опис № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД № UA807200/2024/009569 від 13.06.2024, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог статті 54 МК України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також статей 336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.
Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № UA807200/2024/009569 від 13.06.2024 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості) та 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів).
В результаті вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше, було встановлено наступні обставини.
Подані до митного оформлення документи, відповідно до частини другої статті 53 МК України, містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зокрема:
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром (код за УКТ ЗЕД 6006320090) по даному підприємству;
- декларантом не надана митна декларація країни відправлення, передбачена умовами пункту 3.2 Контракту від 21.02.2023 № RTF20230221 (з датою експорту та відмітками митних органів країни відправлення);
- відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- наданий до митного оформлення прайс-лист від 27.02.2024 № RAJHANS20240227/01 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з загальноприйнятою світовою практикою прейскурант (прайс-лист) — це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців;
- інформацію, наведену у листі № RTF/FRZ240402-1/1 від 02.04.2024 та калькуляції RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024 не можна вважати достовірною, адже заздалегідь (за 2 місяці) не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно- розвантажувальні роботи на такому складному маршруті;
- відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно з коносаментом ZIMUNGB20300291;
- відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно з коносаментом ZIMUNGB20300291;
- виробником товару являється «ZHEJIANG FANTASY INTERNATIONAL TRADE CO., LTD, але калькуляція собівартості товару від 02.04.2024 №RTF/FRZ240402-1 надана контрактоутримувачем «RAJHANS TRADING FZCO»;
- згідно з додатковою угодою від 24.03.2024 б\н до Конракту від 21.02.2023 №RTF20230221 вантажовідправником зазначено особу, яка відрізняється від вантажовідправника, зазначеного в графі 2 МД, наданій до митного оформлення, що може свідчити про недійсність такої додаткової угоди;
- інформація, наведена в листі № RTF/FRZ240402-1/4 від 02.04.2024 та додатково надісланих листах від 14.06.2024 № 14/06/2024-1, № 14/06/2024-3 не є дійсною, адже контрактоутримувачем є RAJHANS TRADING FZCO, а відправником є SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD, також морське перевезення, транспортне перевезення, транспортно-експедиційні послуги вважаються посередницькими послугами;
- наданий до митного оформлення Висновок експерта від 13.06.2024 № 20-29/06-2024 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р. № 2658-ІІІ зі змінами та пунктів 56-60 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 зі змінами;
- відсутні документи, що надаються для підтвердження витрат на транспортування згідно зі статтею 53 МК України та Наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: рахунок- фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Враховуючи наведене, митницею письмово 14.06.2024 було повідомлено декларанта у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МК України про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
14.06.2024 декларантом підприємства було надіслано лист, в якому було зазначено про неможливість надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, що мало наслідком прийняття 14.06.2024 митницею рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару № UA807000/2024/000406/2 за методом ідентичних товарів у відповідності до статті 60 МК України. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС.
Щодо рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024 судом встановлено наступне.
13.06.2024 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 43974281) була подана митна декларація № UA807200/2024/009554 на товар 1 - « 1. Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори….» код 6006320090, що надійшов на адресу ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» за зовнішньоекономічним контрактом з SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD, NO.186 QINGWANG KEXI SHAOXING ZHEJIANG, CHINA.
Разом з митною декларацією подано копії документів, реквізити яких вказані у графі 44 ЕМД № UA807200/2024/009554, зокрема:
- пакувальний лист № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024;
- рахунок-фактура (iнвойс) № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024;
- коносамент № ZIMUNGB20300293 від 10.04.2024;
- автотранспортна накладна № 3895 від 31.05.2024;
- декларація № 24ROCT1900KX5301L2 від 10.06.2024;
- декларація про походження товару № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024;
- висновок про вартісні характеристики товару № 20-25/06-2024 від 12.06.2024;
- розрахунок ціни (калькуляція) № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № RTF20230221 від 21.02.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 13.04.202;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 13.06.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 24.03.2024;
- договір про надання послуг по декларуванню товарів № 11/01-22/1 від 11.01.2022;
- видаткова накладна № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024;
- відвантажувальна специфікація № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024;
- комерційна пропозиція № RAJHANS20230214 від 14.02.2023;
- лист № 0524/17-7 від 17.05.2024;
- лист № 0524/17-8 від 17.05.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-2/1 від 02.04.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-2/2 від 02.04.2024;
-лист № RTF/FRZ240402-2/3 від 02.04.2024;
-лист № RTF/FRZ240402-2/4 від 02.04.2024;
- лист № RTF/FRZ240402-2/5 від 02.04.2024;
- прайс-лист № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024;
- якісний опис № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД №UA807200/2024/009554 від 13.06.2024, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог статті 54 МК України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також статей 336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.
Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № UA807200/2024/009554 від 13.06.2024 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості) та 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів).
В результаті вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше, було встановлено наступні обставини.
Подані до митного оформлення документи, відповідно до частини другої статті 53 МК України, містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зокрема:
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром (код за УКТ ЗЕД 6006320090) по даному підприємству;
- декларантом не надана митна декларація країни відправлення, передбачена умовами п. 3.2 Контракту від 21.02.2023 № RTF20230221 (з датою експорту та відмітками митних органів країни відправлення);
- відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- наданий до митного оформлення прайс-лист від 27.02.2024 № №RAJHANS20240227/01 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст.VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) — це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців;
- інформацію, наведену листі № RTF/FRZ240402-2/1 від 02.04.2024 та калькуляції NTL-FTL20240402 від 02.04.2024 не можна вважати достовірною, адже заздалегідь (за 2 місяці) не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно- розвантажувальні роботи на такому складному маршруті;
- відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно з коносаментом ZIMUNGB20300293;
- відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно коносаменту ZIMUNGB20300293;
- згідно з додатковою угодою від 24.03.2024 б\н до Конракту від 21.02.2023 №RTF20230221 вантажовідправником зазначено особу, яка відрізняється від вантажовідправника, зазначеного в гр. 2 МД, наданій до митного оформлення, що може свідчити про недійсність такої додаткової угоди;
- інформація, наведена в листі № RTF/FRZ240402-2/4 від 02.04.2024 та додатково надісланому листах від 13.06.2024 № 13/06/2024-1, № 13/06/2024-3 не є дійсною, адже контрактоутримувачем є RAJHANS TRADING FZCO, а відправником є SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD, також морське перевезення, транспортне перевезення, транспортно-експедиційні послуги вважаються посередницькими послугами;
- наданий до митного оформлення Висновок експерта від 12.06.2024 № 20-25/06-2024 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р. № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;
- відсутні документи, що надаються для підтвердження витрат на транспортування згідно статті 53 МК України та Наказу МФУ від 24.05.2012 № 599, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: рахунок- фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Враховуючи наведене, митницею письмово 13.06.2024 було повідомлено декларанта у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МКУ про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
13.06.2024 декларантом підприємства було надіслано лист, в якому було зазначено про неможливість надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, внаслідок чого 14.06.2024, митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару № UA807000/2024/000405/2 за методом ідентичних товарів, у відповідності до статті 60 МК України. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС.
Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення та картки відмови, звернувся з даним позовом до суду про їх скасування.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024, № UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024, № UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024, № UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024 та відповідно картки відмови №UA807200/2024/000462 від 11.06.2024, № UA807200/2024/000479 від 14.06.2024, №UA807200/2024/000476 від 14.06.2024, № UA807200/2024/000476 від 14.06.2024 є правомірними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набрав чинності з 01.06.2012 (далі – МК України).
Статтею 246 МК України встановлено, що   метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).
Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів.
На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.
Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.
Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до частини 5 статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Положеннями частини 6 статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).
За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Водночас частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16, від 21.06.2022 по справі № 820/6811/16, від 20.03.2024 по справі № 826/5959/17.
Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15) та у постанові Верховного Суду від 30.04.2024 по справі № 826/15125/17.
Колегією суддів встановлено, що 21 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» (покупець) та RAJHANS TRADING FZCO (продавець) укладено контракт № RTF20230221.
13 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» та RAJHANS TRADING FZCO підписано додаткову угоду б/н до Контракту, якою внесено зміни до пункту 3.2 статті 3 Контракту.
13 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» та RAJHANS TRADING FZCO підписано додаткову угоду б/н до Контракту, якою внесено зміни до банківських реквізитів Покупця.
24 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» та RAJHANS TRADING FZCO підписано додаткову угоду б/н до Контракту, якою доповнено пункт 3.1 статті 3 Контракту.
Пунктом 1.1. статті 1 Контракту визначено, що: «Згідно умов, визначених Сторонами в цьому Контракті, Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується купити товар в кількості, асортименті і по цінам, вказаним в інвойсах (іменований надалі – «Товар»), які є невід`ємною частиною цього Контракту».
Пунктом 2.1. статті 2 Контракту встановлено: «Сторони погодили, що кількість Товару має бути зазначена в інвойсах».
Відповідно до пункту 3.1. статті 3 Контракту: «Продавець зобов`язується доставити Товар Покупцю на умовах поставки Інкотермс 2020, які зазначені в інвойсі». 
Пунктом 3.2. статті 3 (з урахуванням змін, внесеними додатковою угодою б/н від 13.04.2023): «Поставка Товару повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати: Інвойс; Пакувальний лист».
Згідно з пунктом 4.1 Контракту загальна сума контракту складається із сум всіх інвойсів, які є невід`ємною частиною Контракту.
Відповідно до пункту 4.2. Контракту валюта контракту – Долар США.
Пунктом 4.3. Контракту визначено, що валюта платежу вказується в інвойсі. 
За приписами пункту 4.4. Контракту ціна товару вказується в інвойсі.
Пунктом 5.1. Контракту № RTF20230221 від 21.02.2023 року встановлено, що Покупець повинен здійснити платіж протягом 60 календарних днів з моменту поставки Товару або якщо інвойсом визначена передоплата, то протягом 90 днів від дати виставлення інвойсу.
З огляду на вищенаведені положення Контракту, колегія суддів зазначає, що документами, на підставі яких повинна була визначена вартість товару при здійсненні митного оформлення ввезених на митну територію України товарів за митними деклараціями №24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 13.06.2024, №24UA807200009569U5 від 13.06.2024 та № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024, є відповідні інвойси.
Відповідно до інвойсу № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, позивачу поставлявся товар Fabric art. 23213 у загальній кількості 30762 метри по ціні 0,91 дол. США/метр, загальною вартістю 27993,42 дол. США.
Згідно з інвойсом № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, позивачу поставлялись товари Fabric art. 23223 у загальній кількості 11831 метри по ціні 0,89 дол. США/метр, Fabric art. 23213 у загальній кількості 8202 метри по ціні 0,91 дол. США/метр, Fabric art. 23209 у загальній кількості 37967 метри по ціні 0,18 дол. США/метр, Fabric art. 21103 у загальній кількості 104063 метри по ціні 0,14 дол. США/метр, Fabric art. 21110 у загальній кількості 19454 метри по ціні 0,22 дол. США/метр, тобто, загалом за вказаним інвойсом позивачу поставлено 181517 метрів різної тканини загальною вартістю 43676,17 дол. США.
Відповідно до інвойсу № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, позивачу поставлявся товар Fabric art. 23213 у загальній кількості 30918 метрів по ціні 0,91 дол. США/метр, загальною вартістю 27993,42 дол. США.
Згідно з інвойсом №RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024, позивачу поставлявся товар Fabric art. 23223 у загальній кількості 33423 метри по ціні 0,89 дол. США/метр, загальною вартістю 27993,42 дол. США.
Вищенаведеними  інвойсами підтверджено, що товар поставлявся на умовах CPT-Kharkiv, що узгоджується з умовами контракту.
Як вбачається з матеріалів справи, Інвойсами № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024 передоплату не визначено, а отже імпортовані за ними товари мали бути оплачені протягом 60 днів з моменту поставки товару.
11 січня 2022 року між Приватним підприємством «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» (виконавець) (далі – Декларант) і ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» (замовник) укладено договір про надання послуг по декларуванню товарів № 11/01-22/1.
Пунктом 1.1. Договору № 11/01-22/1 визначено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується за обумовлену плату і в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (далі – товарів) замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у митницях України, а також надавати інші, пов`язані із зовнішньоекономічною діяльністю Замовника, послуги.
На виконання умов Договору № 11/01-22/1, декларантом було подано до Харківської митниці:
10.06.2024 електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 24UA807200009371U2 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту; 
13.06.2024 електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 24UA807200009568U6 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту; 
13.06.2024 електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 24UA807200009569U5 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту; 
13.06.2024 електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 24UA807200009554U5 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту.
Колегія суддів зазначає, що виникнення обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості за ціною угоди, митний орган пов`язує з наявністю цінової інформації в ЄАІС Держмитслужби України щодо подібних/аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено за ціною вищою ніж рівень митної вартості задекларований позивачем, у зв`язку з чим зроблено висновок про не зазначення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
На підставі викладеного, відповідно до вимог частини 5 статті 55 МК України була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у розпорядженні митного органу, за наслідками чого  позивача було повідомлено, що він або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові, наявні у них документи, для підтвердження заявленої митної вартості товару. 
Враховуючи, що позивачем на вказані повідомлення надіслано листи про те, що разом з поданими до митного оформлення ЕМД вже надано всі наявні документи, а інші документи надаватися не будуть, митним органом, з посиланням на статтю 60 МК України, прийнято спірні рішення про коригування митної вартості задекларованого товару за ціною ідентичних товарів, за основу яких взято наявну в митниці цінову інформацію про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено, що міститься в ЄАІС.
Надаючи оцінку правомірності рішень про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024, № UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024, № UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024 та № UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024 колегія суддів встановлено наступне.
Так, з посиланням на аналіз баз даних АСМО “Інспектор” та ЄАІС Держмитслужби України та встановлення, що рівень митної вартості подібних товарів у максимально наближений час є більшим і становить 3,97 дол. США/кг (МД від 16.03.2024 № UA500080/2024/3348 та № UA500100/2024/3150 від 26.03.2024), митну вартість товару скориговано до рівня 3,97 дол. США/кг по кожній з наданих позивачем у спірних правовідносинах митних деклараціях за другорядним методом (за ціною щодо ідентичних товарів).
Колегія суддів зазначає, що порядок коригування митної вартості товарів встановлено статтею 55 МК України. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості. 
Однак, як вбачається зі змісту спірних рішень про коригування митної вартості, відповідач, обґрунтовуючи застосування резервного методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, в порушення вказаних вимог, обмежився лише посиланням на номер та дату митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не відобразивши при цьому пояснень щодо зроблених коригувань з наведенням порівняння обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов за митною декларацією позивача та декларацією, яка використана митним органом при визначенні митної вартості, порівняльних характеристик імпортованого товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При цьому, у рішеннях не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами, не наведено вартісні та якісні характеристики товару, що має суттєве значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлюється виходячи не з ваги товару, а з його характеристик, а ідентифікація раніше оформленого митницею товару, на підставі лише зазначених вище відомостей не можлива лише з посиланням на раніше оформлену митну декларацію.
З наданих до матеріалів справи митних декларацій від 16.03.2024 № UA500080/2024/3348, № UA500100/2024/3150 від 26.03.2024, які брались відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів, вбачається, що кількісні та якісні характеристики імпортованих товарів за вказаними документами є відмінними від тих, що декларувались позивачем.
Так, відповідно до ЕМД № UA500080/2024/3348 від 16.03.2024 декларувався товар: полотна трикотажні, з штучних волокон, пофарбовані. Тканина трикотажна, штучна, пофарбована, без ворсу, склад: 85% віскоза, 15% нейлон, без просочення, дублювання і покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком, в рулонах – 393 шт. Торгівельна марка: SNOPD, країна виробництва CN, виробник ZHEJIANG FANTASYINTERNATIONAL TRADING CO. LTD. Маса брутто (кг) - 4118, маса нетто (кг) – 3955,738.
За даними ЕМД UA500100/2024/3150 від 26.03.2024 декларувався товар: текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100%. Загальна максимальна і мінімальна ширина – 150 (+/-5 см), загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами – 145 (+/-5) см: Fabric art. AT-11165 3.00м. Поверхнева щільність складає – 120 (+/-10) г/м2 Fabric art. WT-9092.00 м. Поверхнева щільність складає – 290 (+/-10). Маса брутто (кг) – 25204 Маса нетто (кг) – 24702,4.
Разом з цим, відповідно до поданих до митного оформлення ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» ЕМД № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 13.06.2024, №24UA807200009569U5 від 13.06.2024 та № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024, позивачем імпортувались такі товари:
- Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком, відсутнє. Загальна максимальна і мінімальна ширина 180 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 175 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає 250 (+/-10) г/м2: Fabric art. 23213-30762,00м. Маса брутто (кг) – 14150, маса нетто (кг) - 13868,4.
- Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком, відсутнє. Загальна максимальна і мінімальна ширина 180 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 175 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає 250 (+/-10) г/м2: Fabric art. 23213- 30918,00. Маса брутто (кг) – 14250, маса нетто (кг) - 13966,4.
- Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком, відсутнє. Загальна максимальна і мінімальна ширина 180 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 175 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає 240 (+/-10) г/м2: Fabric art. 23223-33423,00м. Маса брутто (кг) – 15030, маса нетто (кг) - 14730,9.
- Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком, відсутнє. Загальна максимальна і мінімальна ширина 180 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 175 (+/-5)см: Fabric art. 23223-11831,00м; Поверхнева щільність складає 240 (+/-10) г/м2. Маса брутто (кг) – 9050, маса нетто (кг) - 8869,9.
З аналізу вищенаведених ЕМД позивача вбачається, що види товару, їх якісні та кількісні характеристики (за фабричними артикулами, складом, характеристиками щодо поверхневої щільності) є суттєво відмінними з порівняльними деклараціями, що могло мати істотний вплив на визначення ціни за одиницю товару. 
Дослідивши ЕМД № UA500080/2024/3348 від 16.03.2024,  якою керувалась митниця при винесенні рішень про коригування митної вартості № UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024, №UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024, №UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024, колегією суддів встановлено відмінність в умовах поставки, а саме DPU UA - Одеса за порівняльною ЕМД та СРТ-Харків, зазначеною у деклараціях позивача, що надавались до митного оформлення.
Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що зазначені у порівняльних деклараціях товари не є подібними (аналогічними) товарам, вказаним ЕМД № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 13.06.2024, №24UA807200009569U5 від 13.06.2024 та № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024.
Щодо тверджень митного органу про не надання декларантом декларації країни відправлення, передбаченої умовами пункту 3.2 Контракту від 21.02.2023 № RTF20230221 (з датою експорту та відмітками митних органів країни відправлення), слід вказати на таке.
Згідно з пунктом 3.2 Контракту, поставка товару повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати:
- інвойс;
- коносамент/ авіа накладна/міжнародна транспортна накладна;
- експортна декларація/транзитна декларація;
- пакувальний лист.
Разом з цим, додатковою угодою від 13.04.2023 до контракту № RTF20230221 від 21.02.2023 пункт 3.2 контракту викладено у наступній редакції: - Поставка Товару повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати: Інвойс; Пакувальний лист.
Тобто додатковою угодою від 13.04.2023 виключено коносамент, авіа накладну, міжнародну транспортну накладну, експортну декларацію, транзитну декларацію з переліку документів, якими обов`язково має супроводжуватись поставка товару. Отже, декларація країни відправлення за умовами Контракту не є обов`язковим документом, який повинен був супроводжувати поставку товару.
Разом з цим, дослідивши картки відмови № UA807200/2024/000462 від 11.06.2024, № UA807200/2024/000479 від 14.06.2024, № UA807200/2024/000477 від 14.06.2024, № UA807200/2024/000476 від 14.06.2024, колегією суддів встановлено, що відповідачу одночасно з митними деклараціями надавалися декларації на підтвердження факту експорту товарів № 24ROCT1900DG5598L0 від 07.06.2024, № 24ROCT1900DF5300L0 від 11.06.2024, № 24ROCT1900JH5296L8 від 11.06.2024, № 24ROCT1900KX5301L2 від 10.06.2024. А відтак, твердження відповідача про зворотнє є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.
Крім того, слід зазначити, що копія митної декларації країни відправлення не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до частини 2 статті 53 МК України, а може лише додатково надаватися митному органу виключно у випадку, передбаченому частиною 3 статті 53 МК України за її наявності, проте, відсутність такого документу не впливає на митну вартість, оскільки він не містить відомостей, необхідних для перевірки митної декларації. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 815/6805/17.
З приводу посилань Харківської митниці на ненадання позивачем до митного оформлення каталогів, специфікацій, загальних прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, не неприйняття наданого до митного оформлення прайс-листа від 27.02.2024 №RAJHANS20240227/01 у зв`язку з тим, що останній виданий продавцем безпосередньо ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД», є по суті офертою для конкретного покупця та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, колегія суддів зазначає таке.
Так, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.01.2022 по справі № 810/3667/15, каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а отже у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.
Слід також врахувати висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 01.12.2023 по справі № 810/3766/16, згідно з яким ненадання декларантом запитуваних митним органом документів (каталогів, специфікацій, загальних прейскурантів (прайс-листів) виробника товару за відсутності у митниці підстав для витребування додаткових документів та належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, якщо таких документів не надано, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару. 
Колегія суддів зауважує, що до переліку додаткових документів, визначених частиною третьою  статті 53 МК України  входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-листа виробника, а й інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.
Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Вказана правова позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.02.2024 по справі № 815/1460/18.
Зі змісту наданого позивачем як до митниці так і до суду прайс-листа продавця товару  "RAJHANS TRADING FZCO" № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024 на підтвердження ціни імпортованого товару вбачається, що кількісні, вартісні та якісні характеристики імпортованих позивачем товарів становили, зокрема:
Тканина артикул 23223 (поперечно-в`язане трикотажне полотно з синтетичних волокон (100% поліестер), пофарбоване в різні кольори. При виробництві тканини єластомерні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігаються неозброєним оком, відсутнє. Загальна максимальна і мінімальна ширина - 180 (+/- 5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами - 175 (+/- 5) см. Поверхнева щільність складає - 240 (+/-10) г/м2.) - 0,89 дол. США/м;
Тканина артикул 23213 (поперечно-в`язане трикотажне полотно з синтетичних волокон (100% поліестер), пофарбоване в різні кольори. При виробництві тканини єластомерні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігаються неозброєним оком, відсутнє. Загальна максимальна і мінімальна ширина - 180 (+/- 5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами - 175 (+/- 5) см. Поверхнева щільність складає - 250 (+/-10) г/м2.) - 0,91 дол. США/м;
Тканина артикул 23209 (текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %. Загальна максимальна і мінімальна ширина - 150 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами - 145 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає - 60 (+/-10) г/м2.) - 0,18 дол. США /м;
Тканина артикул 21103 (текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %. Загальна максимальна і мінімальна ширина - 150 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами - 145 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає - 50 (+/-10) г/м2.) - 0,14 дол. США/м;
Тканина артикул 21110 (текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %. Загальна максимальна і мінімальна ширина - 150 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами - 145 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає - 70 (+/-10) г/м2.) - 0,22 дол. США/м.
Порівнявши відомості вищевказаного прайс-листа з даними митних декларацій, інвойсів № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024 та пакувальних листів № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024, колегією суддів встановлено, що зазначені у ньому артикули товарів 23223, 23213, 23209, 21103, 21110 та ціни за метр товару 0,89 дол. США, 0,91 дол. США, 0,18 дол. США, 0,14 дол. США, 0,22 дол. США, 0,89 дол. США повністю відповідають відомостям щодо ціни товару, яка була визначена позивачем у митних деклараціях № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 від 13.06.2024, № 24UA807200009569U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024, що спростовує твердження відповідача про не зазначення декларантом всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З приводу тверджень відповідача про те, що інформацію, наведену у листі № RTF/FRZ240402-2/1 від 02.04.2024 та калькуляції NTL-FTL20240402 від 02.04.2024 не можна вважати достовірною, адже заздалегідь (за 2 місяці) не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно-розвантажувальні роботи на такому складному маршруті, слід вказати наступне.
Відповідно до пункту 3.1. статті 3 Контракту, продавець зобов`язується доставити товар покупцю на умовах поставки, які зазначені в інвойсі Інкотермс 2020.
Згідно з даними Commercials invoices (рахунках-фактурах) № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024, умови поставки товару є CPT Kharkiv, Ukraine.
Відповідно до правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, поставка товарів на умовах CPT (фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення)) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.
З наведеного слідує, що сторони по Контракту № RTF20230221 від 21.02.2023 обумовили умови поставки, за якими витрати щодо транспортування товару до місця призначення, зазначеного в інвойсі, покладаються на продавця, тобто вартість фрахту включена у ціну товару.
Крім того, одночасно з митними деклараціями № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 від 13.06.2024, № 24UA807200009569U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024 відповідачу надавалися калькуляції собівартості товару № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024.
Зі змісту зазначених калькуляцій, колегією суддів встановлено, що у собівартість кожного з імпортованих товарів включено послуги з вантажних перевезень товарів у наступних розмірах;
- тканина артикул 23213 – 0,245 дол. США/м;
- тканина артикул 23223 – 0,240 дол. США/м;
- тканина артикул 23209 – 0,048 дол. США/м;
- тканина артикул 21103 – 0,037 дол. США/м;
- тканина артикул 21110 – 0,059 дол. США/м.
Також, листами продавця № RTF/FRZ240402-3/1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4/1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1/1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2/1 від 02.04.2024 підтверджено, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару.
Отже, оскільки товар поставлявся на умовах CPT Kharkiv, Ukraine за рахунок продавця, а вартість фрахту була включена до собівартості товару, у позивача був відсутній обов`язок з надання на підтвердження заявленої митної вартості додаткових документів щодо вартості перевезення, логістики, вантажно-розвантажувальних робіт.
Пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України передбачено, що серед документів на підтвердження митної вартості товару надаються також: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Тобто вказана норма містить застереження: транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, на підтвердження митної вартості товару надаються, але виключно в тому випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.
З огляду на вищевикладене, необґрунтованими є також посилання відповідача на відсутність транспортного договору щодо морського перевезення згідно з коносаментом ZIMUNGB20300293, та банківських/платіжних документів, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно з коносаментом ZIMUNGB20300293.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.05.2022 у справі № 810/1661/17.
За визначенням, наведеним у «International Shipping Terms Glossary» (словник термінів міжнародних перевезень), фрахт з передоплатою це фрахт та збори, що сплачуються вантажовідправником, що додатково підтверджує включення витрат на транспортування, витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням, до ціни товарів.
Колегією суддів враховано, що наданими до митного оформлення коносаментами вантажовідправника SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD № ZIMUNGB20300292 від 10.04.2024, № ZIMUNGB20300290 від 10.04.2024, № ZIMUNGB20300291 від 10.04.2024, № ZIMUNGB20300293 від 10.04.2024, в яких зазначено «FREIGHT PREPAID» (ФРАХТ З ПЕРЕДОПЛАТОЮ), також підтверджено, що витрати по фрахту товару включені до ціни товару.
Слід зауважити, що відповідач, наполягаючи на наданні додаткових документів щодо понесених витрат під час здійснення транспортування товару позивача, не наводить будь-яких розбіжностей в наданих позивачем додаткових документах на підтвердження заявленої вартості товару. Доказів неправильності такого обчислення позивачем відповідачем до суду не надано.
Доречно вказати, що відповідно до правил заповнення декларації митної вартості у графі 20 ВМД: «зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ)», в той час як за умовами поставки CPT, що мала місце у спірних правовідносинах, витрати на транспортування вже включені у вартість товару, вимога Харківської митниці надати документи на підтвердження витрат на транспортування за переліком, визначеним статтею 53 МК України та Наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, є безпідставною.
Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI “Про внесення змін до Закону України “Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур”, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.
Колегія суддів звертає увагу, що за приписами наведених вище правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребувати, а декларант - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви. Тобто, необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.
Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Колегія суддів зауважує, що ненадання позивачем при митному оформленні рахунку-фактури (акту виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інших відомостей, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури, калькуляції транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту жодним чином не свідчить про неможливість з`ясування всіх числових значень складових митної вартості, оскільки витрати на транспортування включено у вартість товару на умовах СРТ. А відтак, відсутність вказаних документів жодним чином не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 15.02.2023 у справі № 815/2552/16.
Також колегією суддів встановлено, що відповідно до поданої одночасно з митними деклараціями № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 від 13.06.2024, № 24UA807200009569U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024 додаткової угоди № б/н від 24.03.2024 до Контракту, сторони домовилися доповнити пункт 3.1 ст. 3 Контракту наступним абзацем: «Вантажовідправниками по даному контракту окрім Постачальника можуть бути: SHAOXINA KEQIAD DAFU TEXTILE CO., LTD (Адреса: №186 QINGWANG, KEXI SHAOXING ZHEJIANG, CHINA)».
У наданих до митного оформлення митних деклараціях № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 від 13.06.2024, № 24UA807200009569U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024 в графі 2 зазначено в якості вантажовідправника SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD (№186 QINGWANG KEXI SHAOXING ZHEJIANG, CHINA), у назві якого наявні дві інші літери ніж у назві, що вказана у додатковій угоді б/н від 24.03.2024. 
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.02.2024 по справі №815/1460/18, наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.
Керуючись даним правовим висновком, та враховуючи, що з наданих до митного оформлення коносаментів № ZIMUNGB20300292 від 10.04.2024, № ZIMUNGB20300290 від 10.04.2024, № ZIMUNGB20300291 від 10.04.2024, № ZIMUNGB20300293 від 10.04.2024 вбачається, що вантажовідправником товару є саме SHAOXING KEQIAO DAFU TEXTILE CO., LTD (№186 QINGWANG KEXI SHAOXING ZHEJIANG, CHINA), наявність  у додатковій угоді № б/н від 24.03.2024 технічної помилки у двох літерах в назві вантажовідправника не може свідчити про недійсність такої додаткової угоди.
Колегією суддів взято до уваги, що відповідачу одночасно з митними деклараціями надавалися, як листи продавця № RTF/FRZ240402-3/4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4/4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1/4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2/4 від 02.04.2024 на підтвердження того, що при доставці товару по інвойсам № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024 посередницькі послуги не залучалися, так і додаткова угода № б/н від 24.03.2024 до контракту на підтвердження того, що вантажовідправниками по контракту окрім постачальника також можуть бути й інші особи.
З огляду на встановлені обставини колегія суддів вважає неприйнятними доводи відповідача, покладені в основу спірних рішень, про те, що інформація, наведена в листі № RTF/FRZ240402-2/4 від 02.04.2024 та додатково надісланих листах від 13.06.2024 № 13/06/2024-1, № 13/06/2024-3 не є дійсною, оскільки відповідачем при здійсненні митного оформлення товарів не враховано умови додаткової угоди № б/н від 24.03.2024 до Контракту, за якими вантажовідправниками по контракту окрім постачальника також можуть бути й інші особи.
Щодо посилань митного органу на невідповідність наданого позивачем до митного оформлення експертного висновку, вимогам статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами, як на підставу для коригування митної вартості товарів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пунктом 8 частини 3 статті 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа.
Колегія суддів наголошує, що відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані позивачем товари, встановлено не у висновках експерта, а безпосередньо в інвойсах № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024. При цьому, висновки експерта № 20-16/06-2024 від 10.06.2024, № 20-30/06-2024 від 13.06.2024, № 20-29/06-2024 від 13.06.2024, № 20-25/06-2024 від 12.06.2024 надані додатково на підтвердження відсутності заниження митної вартості товару.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15, який підлягає врахуванню в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України, висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є додатковим документом, який подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та повинні оцінюватися у комплексі з іншими документами, поданими позивачем, а інформація, що міститься в таких висновках має виключно інформаційний характер і не може бути визначальною при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.
Посилання в оскаржуваному рішенні на відсутність у розпорядженні митного органу інформації щодо угод на ідентичні та подібні товари, колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам  ст. 53 МК України, якою визначено вичерпний перелік документів, які має подавати декларант для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки жодним пунктом вказаної норми не передбачено подання такого виду документу.
Колегія суддів зазначає, що за умови непідтвердження належними і допустимими доказами наявності у поданих на підтвердження митної вартості товарів документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари, суб`єкт владних повноважень, приймаючи відповідні рішення, діє не в межах, не у спосіб та не у порядку, передбаченому положеннями чинного законодавства.
Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.
Водночас, митним органом не було доведено обґрунтованість сумніву у достовірності відомостей про заявлену позивачем митну вартість товарів у поданих митних деклараціях № 24UA807200009371U2 від 10.06.2024, № 24UA807200009568U6 від 13.06.2024, № 24UA807200009569U5 від 13.06.2024, № 24UA807200009554U5 від 13.06.2024, згідно з ціною поставки, яка узгоджується з відомостями інвойсів № RTF/FRZ240402-3 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-4 від 02.04.2024, № RTF/FRZ240402-1 від 02.04.2024, №RTF/FRZ240402-2 від 02.04.2024 та прайс-листу № RAJHANS20240227/01 від 27.02.2024 на рівні 0,91, 0,89, 0,18, 0,14 та 0,22 дол. США/метр, відповідно.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи не містять жодних розбіжностей щодо ціни товару та дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та  мають об`єктивні і достовірні числові дані, що піддаються обчисленню, які підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України, а тому не можуть викликати сумнів у правильності визначення митної вартості товару за основним методом.
В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних обґрунтувань щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024, № UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024, № UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024 та № UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024, винесені відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, що зумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.
З огляду на вказане, картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000462 від 11.06.2024, №UA807200/2024/000479 від 14.06.2024, №UA807200/2024/000477 від 14.06.2024 та №UA807200/2024/000476 від 14.06.2024, які винесені відповідачем у зв`язку з прийняттям спірних рішень про коригування митної вартості, які визнані судом протиправними, підлягають скасуванню.
З приводу вимог в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).
Відповідно до частин 3, 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Положеннями частин 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).
Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).
З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Положеннями статті 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/WestAllianceLimited” проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених у суді першої інстанції витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи копії: договору про надання правової допомоги від 18.06.2024, укладеного між позивачем та адвокатським бюро “Бідної Оксани Іванівни” (том 1, а.с. 40-42), додаткових угод № 1 та № 2 від 18.06.2024 (том 1, а.с. 43-44), ордер серії АХ №1195052 від 26.06.2024 (том 1, а.с. 34), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 1709 (том 1, а.с. 32), платіжної інструкції № 3942600959 від 19.06.2024 на суму 60000 грн (том 1, а.с. 31).
Дослідивши вказані документи колегією суддів встановлено, що між ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» та адвокатським бюро “Бідної Оксани Іванівни” укладено договір про надання правової допомоги від 18.06.2024, відповідно до пункту 1.1 якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу. Обсяг правової допомоги визначається у додаткових угодах до даного договору (пункт 1.2).
Сторони узгодили, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору  правову допомогу, визначається сторонами у додатковій угоді в фіксованому розмірі (пункт 3.1).
Додатковою угодою № 1 від 18.06.2024 сторони  дійшли згоди, що за даним договором бюро приймає на себе зобов`язання про надання правової допомоги клієнту щодо визнання протиправними та скасування:
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024 та картку відмови №UA807200/2024/000462 від 11.06.2024;
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024 та картку відмови №UA807200/2024/000479 від 14.06.2024;
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024 та картку відмови №UA807200/2024/000477 від 14.06.2024;
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024 та картку відмови №UA807200/2024/000476 від 14.06.2024, винесених Харківською митницею, на суму надмірно нарахованих митних платежів через коригування у розмірі 1511092,93 грн.
Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 18.06.2024 розмір гонорару бюро за надання правової допомоги за цим договором складає фіксовану суму 60000 грн. Клієнт сплачує гонорар у повному обсязі до кінця червня 2024 року.
Отримання адвокатським бюро оплати на виконання вищевказаних умов підтверджується платіжною інструкцією № 3942600959 від 19.06.2024 на суму 60000 грн.
Таким чином, з наведеного слідує, що звертаючись до суду першої інстанції з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача надав до суду всі необхідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що має бути сплачена позивачем.
Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Зі змісту норм частини 4, 5 та 6 статті 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).
За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, в поданому до суду першої інстанції відзиві на позов, відповідач виклав заперечення щодо заявленої до відшкодування ТОВ ФРІЗОН ТРЕЙД» суми судових витрат, в яких вказав, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Зауважив, що представником позивача було надано лише договір про надання правової допомоги № б/н від 27.03.2024 без детального опису наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також вважав, що вартість представництва інтересів позивача в суді першої інстанції у розмірі 60000 грн є явно необґрунтованою, та такою, що не відповідає принципу співмірності, з огляду на конкретні обставини даної справи.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності в матеріалах справи детального опису виконаних робіт (послуг), колегія суддів звертає увагу на зміст частини 4 статті 134 КАС України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», у той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19.
При цьому, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, відповідь на відзив та клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Підтверджено також і участь представника позивача у судовому засіданні, яке відбулось 09.09.2024.   
Під час перегляду даної справи суд апеляційної інстанції враховує суттєвий обсяг складених адвокатом документів: позовна заява (60 арк.) , відповідь на відзив (36 арк.), а також проведений ним аналіз норм національного законодавства, посилання на актуальну позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, детальні заперечення щодо кожного аргументу митного органу.
Також, матеріалами справи підтверджується участь адвоката у судовому засіданні 09.09.2024 тривалістю 30 хвилин.
Колегією суддів також взято до уваги, що відповідачем не вказано конкретного розміру витрат на правничу допомогу, який він вважає обґрунтованим, а також не наведено доводів, а не загальних посилань, які б дійсно свідчили про неспівмірність визначеної адвокатом суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, характером та обсягом виконаних адвокатом робіт. 
З огляду на умови договору про надання правової допомоги в частині визначення фіксованого гонорару адвоката, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, тривалість його роботи, значення справи для позивача, суму незаконно нарахованих митних платежів внаслідок прийняття спірного рішення (1511092,93 грн), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в розмірі 60000 грн є реальними, співмірними з обсягом виконаної роботи, та підтвердженими матеріалами справи.
За правилами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пунктів 1 та 4 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.
Згідно із пунктом 7 частини 3 статті 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Враховуючи, що суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин у справі, не дослідивши документи, подані ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД», як при митному оформленні, так і до суду, прийняв рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі № 520/18059/24 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову. 
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 139 КАС України).
Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій № 3942600959 від 19.06.2024 (том 1 а.с. 31) та № 3942601190 від 25.09.2024, вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 34778,39 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 52167,58 грн, що в загальному розмірі становить 86945,97 грн.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З матеріалів справи вбачається, що позовна заява та апеляційна скарга подавались позивачем до судів першої та апеляційної інстанцій за допомогою підсистеми «Електронний суд», у зв`язку з чим, до сплати підлягав судовий збір у розмірі 27822,71 грн за подання апеляційної скарги (34778,39 грн х 0,8) та 33387,26 грн (34778,39 х 1,5 х 0,8).
Отже, враховуючи висновки суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог, відповідно до частин 1, 6  статті 139 КАС України, слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 61209,97 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як суб`єкта владних повноважень.
При цьому, колегія суддів роз`яснює позивачу, що у відповідності до статті 7 Закону України «Про судовий збір» він не позбавлений права подання до суду окремого клопотання про повернення судового збору, надмірно сплаченого під час звернення до суду з позовною заявою у розмірі 6955,68 грн та з апеляційною скаргою у розмірі – 18780,32 грн.
Керуючись ст. 139, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" -  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 по справі № 520/18059/24 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000390/2 від 11.06.2024, № UA807000/2024/000408/2 від 14.06.2024, №UA807000/2024/000406/2 від 14.06.2024, № UA807000/2024/000405/2 від 14.06.2024.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000462 від 11.06.2024, № UA807200/2024/000479 від 14.06.2024, №UA807200/2024/000477 від 14.06.2024, № UA807200/2024/000476 від 14.06.2024. 
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» (61036, Харківська область, місто Харків, вулиця Морозова, будинок 7, код ЄДРПОУ: 43974281) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (61003, вул. Короленка, буд. 16 Б, м. Харків, код ЄДРПОУ 44017626) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 61209 (шістдесят одна тисяча двісті дев`ять) грн 97 коп.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД» (61036, Харківська область, місто Харків, вулиця Морозова, будинок 7, код ЄДРПОУ: 43974281) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (61003, вул. Короленка, буд. 16 Б, м. Харків, код ЄДРПОУ 44017626) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 60000 (шістдесят тисяч) грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено та підписано 05.02.2025 року