Справа №450/2431/24                                 Головуючий у 1 інстанції:Мельничук І. І. 
Провадження №22-ц/811/2611/24                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
секретар: Чиж Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представниця – адвокатка Максименко Ольга Григорівна до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року заяву представника позивача – Максименко О. Г. про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах якого діє представник – ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру – задоволено.
Вжито заходи забезпечення позову до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а саме:
- заборонено ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності і на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 4623683300:01:001:0120;
- заборонено ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності) на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 4623683300:01:001:0120;
- заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 4623683300:01:001:0120.
Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року та в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову – відмовити . 
Вважає, що дане судове рішення є незаконним, прийнятими з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, а тому вказана ухвала підлягає скасуванню. 
Зазначає, що 13.10.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір простого товариства, метою якого було будівництво багатоквартирного житлового будинка в АДРЕСА_4 . Однак поза увагою суду першої інстанції лишився той факт, що Договір простого товариства від 13.10.2021 року був припинений станом на дату укладення між позивачем та ОСОБА_4 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 23.12.2023 року. Звертає увагу, що предметом попереднього договору про купівлю-продаж квартири від 23.12.2023 року було зобов`язання укласти в майбутньому основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 . Зазначає, що будинок АДРЕСА_4 не належить та ніколи не належав ОСОБА_2 . ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 4623683300:01:001:0120. проте на вказаній земельній ділянці відсутній будинок під АДРЕСА_4 . Звертає увагу, що позивач визначив відповідачами у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Разом з тим, позивач пред?явив позовні вимоги лише до ОСОБА_4 . Позовна заява не містить позовних вимог до ОСОБА_2 , як і належного обґрунтування з посиланням на докази порушення ОСОБА_2 будь-яких суб?єктивних прав позивача, існування між ними будь-яких юридичних відносин, а тому слід вважати, що спір між ними відсутній. ОСОБА_2 не є учасником правовідносин, з яких виник спір. Зі змісту позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову, спір в даній справі виник в зв`язку з неналежним виконанням попереднього договору купівлі-продажу квартиру від 23.12.2023 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_4 , за яким сторони зобов`язалися укласти в майбутньому договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 . Однак, ОСОБА_2 не був стороною попереднього договору купівлі-продажу квартири від 23.12.2023 року. ОСОБА_2 не належать ані майнові ані речові права на квартири в будинку АДРЕСА_4 , останній не отримував будь-яких коштів від позивача, в тому числі тих, які він нібито сплатив ОСОБА_4 . Вважає, що у ОСОБА_2 були відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем, а тому він не повинен відповідати за пред`явленим позовом. В попередньому договорі купівлі-продажу квартири від 23.12.2023 року були відсутні будь-які посилання на Договір простого товариства від 13.10.2021 року. До подання позовної заяви зі сторони позивача не було здійснено жодних дій, спрямованих на досудове врегулювання спору, якщо такий був наявний. На адресу ОСОБА_2 не направлялись жодні вимоги, претензії чи листи. Акцентує увагу, що в позовній заяві про забезпечення позову позивач зазначав лише про те, що ОСОБА_2 чинить перешкоди у доступі до квартири АДРЕСА_5 . Однак, позивач не навела доказів на підтвердження, як наявності у неї прав щодо вказаної квартири, так і в чинення з боку ОСОБА_2 будь-яких дій, які порушують права позивача. Вважає, що суд першої інстанції не встановив дійсних обставин, що мають значення для справи та дійшов помилкового висновку про наявність спору між позивачем та ОСОБА_2 та про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборон ОСОБА_2 вчиняти певні дії щодо належних, йому майнових прав, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню. Щодо долучених позивачем до матеріалів справи роздруківок об`єкта будівництва в АДРЕСА_4 . з розміщенням оголошення щодо продажу з веб сайтів «lun.ua», «dom.ria». «zubradimjk.com», «vn.com.ua» повідомляє, що вказані матеріали не свідчать про наявність підстав застосування до ОСОБА_2 відповідних заходів забезпечення позову у конкретній справі, оскільки такі матеріали не містять інформації саме про продаж майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 . Зазначає, що створення та наповнення веб сайту ЖК «Зубра Дім», а також розміщення інформації щодо продажу квартир в будинку АДРЕСА_4 , на інших інтернет ресурсах було здійснено ОСОБА_4 , який позиціонуючи себе забудовником ЖК «Зубра Дім», проте не являючись таким вводив в оману потенційних покупців та укладав з ними попередні договори купівлі-продажу квартир у вказаному будинку, в результаті чого шахрайським шляхом заволодів коштами вказаних осіб.
В судове засідання в зал суду учасники справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України. 
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, додаткових пояснень представниці позивачки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст. 12, 149, 150, 153, 260, 261, 263 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та задовольняючи заяву про забезпечення позову, – виходив з того, що в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 в інтересах якого діє представник – адвокат Максименко Ольга Григорівна до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру. В позовній заяві, представник позивача просить: - визнати удаваним попередній договір про купівлю-продаж квартири, що укладений 23.12.2023 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О. А., зареєстрований в реєстрі за № 1252; - визнати, що 23.12.2023 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 ; - визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) майнові права на квартиру АДРЕСА_2 ; - стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати. 23.12.2023 між ОСОБА_4 , як уповноваженим учасником простого товариства та  ОСОБА_3  укладено попередній договір про купівлю-продаж квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О. А., зареєстрований в реєстрі за № 1252.Згідно п. 1 Договору № 1252 сторони зобов`язуються у строк до 31.12.2024 укласти договір купівлі-продажу (основний договір) квартири АДРЕСА_2 . Відповідно до п. 3 Договору № 1252 в якості забезпечення виконання зобов`язань за цим договором ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_4 прийняв в рахунок майбутніх платежів грошову суму у розмірі 1 556 603, 75 грн, що є еквівалентною 41 403, 00 доларам США за курсом станом на 23.12.2023 до моменту укладення даного договору. Тобто предметом позову є вимоги позивача, які носять майновий характер, оскільки стосуються майнових прав на квартиру за позивачами. Тому, суд прийшов до висновку, що заява представника позивачів про вжиття заходів забезпечення позову, підлягає до задоволення. Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо майнових прав на майно, за яке позивачем сплачено кошти, а також зважаючи на те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, суд приходить до переконання, що необхідно вжити заходи забезпечення позову для охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів, зокрема у разі задоволення позовних вимог, з метою забезпечення позивачу реального та ефективного виконання можливого судового рішення про задоволення позову, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги таких висновків суду не спростовують.
Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
8) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
9) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.
Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.
Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.
Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.
Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), до таких банків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:
- між сторонами дійсно виник спір та
- існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;
- з`ясувати обсяг позовних вимог,
- дані про особу відповідача, а також
- відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, – вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду – немає.
Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, у травні 2024 року представниця позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру, в якому просила: 
- визнати удаваним попередній договір про купівлю-продаж квартири, що укладений 23.12.2023 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О.А., зареєстрований в реєстрі за № 1252;
- визнати, що 23.12.2023 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 ; 
- визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позову зазначала, що 13.10.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір простого товариства (договір про спільну діяльність), посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Віблим Л.З., р.н. 1128. З метою залучення грошових коштів задля досягнення мети спільної діяльності між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено цивільно-правовий договір з назвою «Попередній договір про купівлю-продаж квартири», посвідчений приватним нотаріусом Цікало О.А., реєстраційний номер №1252. ОСОБА_3 , на противагу ОСОБА_4 , повністю виконала умови договору від 23.12.2023 року № 1252, зокрема, оплатила повну вартість квартири, визначену договором, однак станом на даний час мету спільної діяльності не досягнуто, багатоквартирний будинок не прийнято в експлуатацію та не передано квартиру в приватну власність ОСОБА_3 .
Разом з позовною заявою, надійшла заява представниці позивачки про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а саме: 
- заборонити ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності і на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 4623683300:01:001:0120; 
- заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності) на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 4623683300:01:001:0120; 
- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 4623683300:01:001:0120.
В обґрунтування заяви покликалась на те, що враховуючи предмет позову, ризики ускладнення чи неможливості виконання судового рішення, невжиття заходів забезпечення позову, про вжиття яких представниця позивача просила у заяві, унеможливить виконання можливого судового рішення в даній справі або значно утруднить виконання рішення суду, відтак позивачка не зможе ефективно захистити та відновити свої права за захистом яких вона звернулась з позовом.
Із матеріалів, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, зокрема, позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги, вбачається, що між сторонами виник спір, який стосується майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 . Так., зокрема значна частина апеляційної скарги вказує на позицію ОСОБА_2 , стосовно спору по суті та зокрема, про те, що позов в частині вимог до нього є безпідставним.
Також, з виділених матеріалів справи вбачається, що 13.10.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір простого товариства (договір про спільну діяльність), який було посвідчено приватним нотаріусом Віблим Л.З., реєстровий номер 1128 (а.с. 11-14).
Відповідно до п. 1.1 договору простого товариства, сторони зобов`язувалися шляхом об`єднання своїх вкладів і зусиль спільно діяти у формі простого товариства без створення юридичної особи з метою будівництва і прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на земельній ділянці площею 0,4167 га за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер земельної ділянки 4623683300:01:001:0120 в порядку, передбаченому законодавством та отримання в особисту приватну власність квартир, приміщень та доходу у вигляді грошових коштів, отриманих в результаті виконання спільних дій, передбачених цим договором.
Згідно з розділом 2 договору простого товариства для досягнення мети договору, вклади сторін були розподілені наступним чином: 
- ОСОБА_2 , як вклад у спільну діяльність вносить право користування земельною ділянкою площею 0,4167 га, яка розташована у с.Зубра Пустомитівського району (на даний час Львівського району) Львівської області (кадастровий номер 4623683300:01:001:0120), цільове призначення земельної ділянки 02.03 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; 
- ОСОБА_4 як вклад у спільну діяльність вносить грошові кошти необхідні для будівництва будинку та здачі його в експлуатацію, професійні знання та вміння у галузі будівництва.
Відповідно до п. 2.4 договору простого товариства, визначення розміру частки права спільної часткової власності сторін на майно, грошові кошти, отримані в результаті спільної діяльності та розподіл отриманого в результаті спільної діяльності майна (квартир, нежитлових приміщень, грошових коштів) здійснюється сторонами відповідно до додатку №1 цього договору.
Згідно з п. 4.1 договору простого товариства, ведення спільних справ за цим договором за спільною згодою Учасників товариства, що засвідчується їх підписами на цьому договорі, доручається уповноваженій особі – Січкар В.М.
Відповідно до п. 4.2 договору простого товариства, уповноважена особа діє на підставі цього договору. Уповноважена особа є повноважним представником учасників товариства та здійснює керівництво всією спільною діяльністю в межах наданих йому повноважень для досягнення поставленої цим договором мети.
У пункті 4.3.2 договору простого товариства зазначено, що уповноважена особа, зокрема, має право вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, необхідні для досягнення мети, передбаченої п.1.1 цього договору.
Відповідно до п.п. 1.1.1, 1.1.2 Додатку №1 до договору простого товариства від 13.10.2021, ОСОБА_2 належить частка у розмірі 90% будинку, квартир та нежитлових приміщень у ньому; ОСОБА_4 належить частка у розмірі 10% будинку, квартир та нежитлових приміщень у ньому (а.с. 15).
З метою залучення грошових коштів задля досягнення мети договору про спільну діяльність, в межах реалізації повноважень уповноваженої особи, 23.12.2023 між ОСОБА_4 , як уповноваженим учасником простого товариства та ОСОБА_3 укладено попередній договір про купівлю-продаж квартири (а.с. 16).
Згідно з п. 1 попереднього договору, сторони зобов`язуються у строк до 31.12.2024 укласти договір купівлі-продажу (основний договір) квартири АДРЕСА_2 .
В п. 2 попереднього договору сторони домовились, що істотними умовами основного договору купівлі-продажу будуть наступні: продаж зазначеної квартири буде вчинено за ціною 1 556 603,75 грн, що еквівалентно 41 403 доларів США; ОСОБА_4 зобов`язується передати вищевказану квартиру ОСОБА_3 до 31.12.2024 року; витрати, пов`язані з оформленням основного договору купівлі-продажу, сплачуватиме ОСОБА_3 . Інших істотних умов майбутнього договору купівлі-продажу сторони не мають.
Відповідно до п.3 попереднього договору, в якості: забезпечення виконання зобов`язань за цим договором ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_4 прийняв в рахунок майбутніх платежів, грошову суму у розмірі 1 556 603,75 грн, що є еквівалентною 41 403 доларам США за курсом валют станом на 23.12.2023 до моменту укладення даного договору.
Позивач стверджує, що ОСОБА_3 повністю виконала умови попереднього договору від 23.12.2023, оплатила повну вартість квартири, однак станом на даний час мету спільної діяльності не досягнуто, багатоквартирний житловий будинок не прийнято в експлуатацію та не передано квартиру у приватну власність ОСОБА_3 .
Як, також, вбачається з виділених матеріалів справи, відносно ОСОБА_4 відкрите кримінальне провадження за частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України (шахрайство, вчинене у великих розмірах), а самого ОСОБА_2 визнано потерпілим по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №12023140000001202 від 28 листопада 2023 року, і на даний час ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження оголошено підозру у вчинені кримінальних правопорушень та оголошено його в розшук (а.с.95-96).
Судом, з копій судових рішень у справі №450/123/24, встановлено, що у Пустомитівському районному суді Львівської області перебуває цивільна справа № 450/123/24 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним п.5.2 договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021р., посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер № 1128; визнання недійсним додатку №1 до договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021р., посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128; визнання за ОСОБА_4 вкладу учасника договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021р., посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128 у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників простого товариства, визнання за ОСОБА_4 частки в праві спільної часткової власності у розмірі 99/100 на майно створене (отримане) в результаті виконання договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021р. посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що Міськевич є власником земельної ділянки площею 0,4167 га. кадастровий номер земельної ділянки 4623683300:01:001:0120 (а.с.19).
З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки на якій знаходиться об`єкт незавершенного будівництва, одного із об`єктів у якому стосується даний спір; має чинний дозвіл на виконання будівельних робіт, і відповідно має потенційну можливість укладати правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , яка є предметом спору у даній справі; між учасниками простого товариства (про спільну діяльність), а саме: відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , мають місце спори з приводу багатоквартирного будинку, де позивач стверджує, що отримав майнові права на квартиру внісши кошти; стосовно ОСОБА_4 відкрите кримінальне провадження за частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України, слід вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Таким чином, заборона вчинення дій щодо розпорядження, обтяження, укладення будь-яких правочинів відносно майнових прав на квартиру, що знаходиться в об`єкті незавершенного будівництва забезпечить належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення.
За таких обставин, заходи забезпечення слід вважати співмірними із позовними вимогами. Також, слід вважати що наявні потенційні загрози для виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Тому, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.
При цьому, колегія суддів враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а, також, не вплинуть на права і обов`язки осіб, які не є учасниками даної справи.
Твердження апелянта про те, що до ОСОБА_2 не пред`явлено позовних вимог, колегія суддів не бере до уваги, оскільки згідно договору від 13.10.2021 року діяльність відповідачів є спільною. Також квартира АДРЕСА_2 знаходиться на земельній ділянці, площею 0,4167 га, (кадастровий номер 4623683300:01:001:0120), яка належить ОСОБА_2 .
Доводи ОСОБА_2 про те, що він не є учасником правовідносин з яких виник спір та у нього відсутні будь-які зобов`язання перед позивачкою з огляду на те, що попередній договір купівлі-продажу квартири укладений із ОСОБА_4 , стосується суті спору та при вирішення питання щодо забезпечення позову не досліджується.
Щодо доводів скарги про те, що між ОСОБА_4 та позивачкою було укладено попередній договір, що стосується будинку АДРЕСА_7 , про який ідеться в позовній заяві, то вказані доводи слід вважати безпідставними в контексті розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки дана обставина як і ряд інших, про які йшлося є оспорювана. Стосовно неї, в тому числі, і виник спір між сторонами. Інша сторона (позивачка) ж наполягає на тому, що у попередньому договорі міститься описка, про що надала ряд додаткових доказів, а саме відповідь Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області на адвокатський запит №02-14-1624 від 29.10.2024 року та витяг з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.10.2024 року.
Відповідно, суд в процесі розгляду заяви про забезпечення позову, аналізу таким доводам давати не може, оскільки вказане призведе до вирішення питань, які вирішуються при розгляді справи по суті, що при розгляді заяви про забезпечення позову є недопустимим. 
Решта доводів скарги аналогічно стосуються спору по суті та не можуть бути досліджені в межах вирішення питання забезпечення позову.
Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції, як таку, що відповідає обставинам, які мають значення та вимогам закону слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2025 року.

Головуючий:                                                                 Я.А. Левик

Судді:                                                                 Н.П. Крайник

М.М. Шандра