Номер провадження: 22-ц/813/1704/25 
Справа № 947/10350/24
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
16.01.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних 
справ: головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Крупської М.Г., 
учасники справи:
стягувач - акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
боржник - ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
на ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 22 травня 2024 року,
за скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Саламахи Вадима Володимировича 
в с т а н о в и в:
В березні 2024 року на адресу Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Саламахи Вадима Володимировича, в обґрунтування якої вказано, що на примусовому виконанні Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (в подальшому змінило назву на Київський ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 55236679 по виконанню виконавчого листа по справі № 2-216/09 від 02.06.2009, виданого Київським районним судом м. Одеси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 3714-080Ф Н (10611113000) від 12.12.2005 року в розмірі 113729,91 дол. США, що за курсом НБУ становить 574336,04 гривень.
06.12.2023 року представнику стягувача з бази даних ЄДРВП стало відомо, що 05.06.2019 року державним виконавцем відділу ДВС, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55236679 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» від 06.06.2016 р. №1404-VIII, в якій зазначено, що на адресу відділу надійшла постанова державного виконавця Другого Київського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області про закінчення виконавчого провадження від 05.02.2019 року, відповідно до якої у виконавчому провадженні ВП №46448110 заборгованість за виконавчим документом ОСОБА_2 погашена в солідарному порядку в повному обсязі. Виконавчий збір у виконавчому провадженні ВП № 46448110 сплачено в повному обсязі. Таким чином, рішення суду фактично виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом. Витрати виконавчого провадження, які понесені Першим Київським ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області в ході виконавчого провадження № 55236679, боржником не сплачені.
За результатами перевірки законності виконавчого провадження ВП №46448110 щодо солідарного боржника ОСОБА_2  постанову про закінчення виконавчого провадження скасовано та зобов?язано державного виконавця Відділу відновити виконавче провадження. Виконавчий документ щодо солідарного боржника ОСОБА_2  перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. з 10.04.2020 року у виконавчому провадженні № 61799239.
Отже, на думку стягувача, виконавче провадження № 55236679 також має бути відновлено.
06.12.2023 року представник стягувача звернувся до відділу ДВС з клопотанням про відновлення виконавчого провадження № 55236679, проте отримано письмову відмову. 30.01.2024 року представник стягувача звернувся до Начальника Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), Саламаха В.В., із скаргою на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віти ФІШЕР. 15.02.2024 року винесено постанову про результати перевірки законності провадження (ВП №55236679/2019), за результатами якої визнано правомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віти ФІШЕР, щодо відмови у відновленні виконавчого провадження.
АТ «УкрСиббанк» просить суд визнати бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Саламахи Вадима Володимировича щодо відмови у відновленні виконавчого провадження №55236679 протиправною; визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №55236679 від 05.06.2019 року з примусового виконання виконавчих листів №2-216/09 від 02.06.2009 року, виданих Київським районним судом м.Одеси; зобов`язати начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 22 травня 2024 року скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Саламахи Вадима Володимировича залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк» просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 22 травня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що АТ «УКРСИББАНК» не погоджуючись з висновками державного виконавця, які грубо порушують права і законні інтереси стягувача, оскаржив дії державного виконавця в порядку ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», до начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саламахи Вадима Володимировича.
Скарга була надіслана засобами поштового зв?язку 30.01.2024 року за вих. № 93/24 у відповідності до ч 5. ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», тобто в передбачений законом 10-денний строк.
Відповідь на скаргу вих. № 93/24 від 30 січня 2024 року на постанову про закінчення виконавчого провадження № 55236679 від 05.06.2019 року отримано АТ «УКРСИББАНК» засобами поштового зв?язку 08.03.2024 року, про що зроблено відповідний запис № 3715 у журналі вхідної кореспонденції. Згідно якої вбачається, що незважаючи на вказані вимоги скарги та чинного законодавства начальник відділу не надав правової оцінки діям підпорядкованого державного виконавця, явні порушення з боку останнього залишив поза увагою, до своїх прямих обов?язків передбачених ст. 74 Закону та Інструкцією віднісся формально.
18.03.2024 року АТ «УКРСИББАНК» звернувся до суду зі скаргою, тобто на 10 день з моменту отримання відповіді на свою скаргу.
Скаржник вважає, що строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця необхідно відраховувати з 08.03.2024 року, оскільки у даному випадку подією, є обізнаність особи, яка дізналася про безперспективність обраного способу поновлення порушення її права саме 08.03.2024 року, хоча й таке порушення відбулось внаслідок прийнятого державним виконавцем протиправного рішення 05.06.2019 року, враховуючи зміст ст. 251-254 ЦК України, ч.ч. 1-3 ст. 11, ч. 5 ст. 12, п. 9 частини першої статті 39, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», АТ «УКРСИББАНК» зазначає, що зверулося до суду зі скаргою в межах строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України.
Крім того, суд першої інстанції не дав жодної оцінки вказаним доводам, не перевірив коли скаржник дізнався про порушення його прав, за захистом яких він звернувся до суду, а, відтак, дійшов передчасного висновку про не дотримання процесуальних строків, визначених статтею 449 ЦПК України.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.07.2024 року роз`яснювалося начальнику Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Саламасі Вадиму Володимировичу право подання до апеляційного суду відзиву у письмовій формі.
АТ «УкрСиббанк» копію ухвали про відкриття провадження отримало в особистому кабінеті Електронного суду 08.07.2024 року, що підтверджується довідкою.
Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копію ухвали про відкриття провадження та апеляційну скаргу отримав в особистому кабінеті Електронного суду 08.07.2024 року та 01.07.2024 року відповідно, що підтверджується довідками.
Від начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Саламахи В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу.
АТ «УкрСиббанк» судову повістку отримало 11.12.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Представник АТ «УкрСиббанк» Гладиш Я.М. судову повістку отримав 11.12.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) судову повістку отримав 11.12.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Від представника АТ «УкрСиббанк» Гладиш Я.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ «УкрСиббанк».
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, тому вважав, що скарга підлягає залишенню без розгляду.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження (частина перша статті 260 ЦПК України).
Проте, оскаржувана ухвала суду не містить мотивувальної частини, відсутні висновки суду щодо строку, суд першої інстанції обмежився лише посиланням на те, що скаржником пропущено строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, та відсутнє клопотання про його поновлення, не вказав, з якого моменту підлягає обчислення строк до заявлених акціонерним товариством «УкрСиббанк» у скарзі вимог щодо бездіяльності начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саламахи В.В. та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 55236679 від 05.06.2019 року.
Отже, оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам ст. 260 ЦПК України, оскільки в ній не викладені обставини та відсутня мотивувальна частина ухвали, проте вказані обставини не є  обов`язковою підставою для скасування судового рішення, виключний перелік яких визначений у частині третій статті 376 ЦПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що 02.06.2009 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи у справі № 2-216/09 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 3714-08 ОФ Н від 12.12.2005 року в розмірі 113729,91 доларів США, що становить згідно курсу НБУ 574336,04 грн.
Постановою головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управляння юстиції в Одеській області Алієвим А.Т. від 05.06.2019 року закінчено виконавче провадження № 55236679 з примусового виконання виконавчого листа № 2-216/09, виданого 02.06.2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошової суми 574336,04 грн, боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «УкрСиббанк», на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з надходженням на адресу відділу постанови державного виконавця Другого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про закінчення виконавчого провадження від 05.02.2019 року, відповідно до якої у виконавчому провадженні № 46448110 заборгованість за виконавчим документом ОСОБА_2 погашена в солідному порядку в повному обсязі.
05.12.2023 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» зверталося до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із клопотанням про відновлення виконавчого провадження, в якому повідомляло, що 05.06.2019 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із надходженням на адресу відділу постанови державного виконавця Другого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про закінчення виконавчого провадження від 05.02.2019 року. Однак, 05.09.2019 року вказана постанова про закінчення виконавчого провадження скасована та зобов`язано державного виконавця відновити виконавче провадження № 46448110. Тому просило відновити виконавче провадження № 22236679 з виконання виконавчого листа по справі № 2-216/09 від 02.06.2009 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 3041520,45 грн.
Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 16.01.2024 року № 4776 повідомило Акціонерне товариство «УкрСиббанк», що згідно інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, в період з 24.12.2017 року по 05.06.2019 року на примусовому виконанні у Першому Київському відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебував виконавчий лист № 2-216/09, виданий 02.06.2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 12.12.2005 року в розмірі 113729,91 доларів США, що становить згідно курсу НБУ 574336,04 грн. 05.06.2019 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оригінал виконавчого листа № 2-216/09, виданого 02.06.2009 року Київським районним судом м. Одеса повернуто до суду, матеріали виконавчого провадження № 55236679 передані для подальшого зберігання до архіву. Матеріали виконавчого провадження № 55236679 знищені через закінчення річного терміну їх зберігання. Станом на теперішній час постанова державного виконавця від 05.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 55236679 є чинною, встановлені чинним законодавством підстави для відновлення провадження – відсутні.
Лист Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.01.2024 року № 4776 Акціонерне товариство «УкрСиббанк» отримало 22 січня 2024 року, на підтвердження чого долучено конверт (а.с.35,36).
30.01.2024 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» зверталося до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі скаргою в якій просило провести перевірку законності виконавчого провадження № 55236679 по виконанню виконавчого листа № 2-216/09 від 02.06.2009 року, котре закінчено 05.06.2019 року; визнати дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віти Фішер щодо відмови у відновленні виконавчого провадження № 55236679 незаконними та протиправними.
Постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 15.02.2024 року, винесеною начальником Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саламаха В. визнано дії заступника начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер В.В. щодо відмови у відновленні виконавчого провадження такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
На підтвердження отримання вказаної постанови Акціонерним товариством «УкрСиббанк» до скарги долучено супровідний лист Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.02.2024 року про направлення постанови про результаті перевірки законності ВП № 55236679 від 15.02.2024 року, на якому міститься штам вхідної кореспонденції банку 08.03.2024 року № 3715. 
Разом з тим, скаржником до скарги не долучено конверт, яким здійснювалося доставлення постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 15.02.2024 року.
За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із способів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.
Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України визначено строки для звернення зі скаргою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 449 ЦПК України  скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що відповідно до статті 385 ЦПК України (2004 року) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15, провадження № 61-7804св19, сформульовано висновок щодо застосування статті 449 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.
Верховним судом у постанові від 06.05.2024 року у справі № 163/671/14 зазначено, що «Відповідно до частини першої 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.
Отже, за змістом цієї норми Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження простим поштовим відправленням».
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Частиною першою статті127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28 грудня 2020 року у справі № 501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
Звернувшись зі скаргою скаржник просив визнати бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саламахи В.В. щодо відмови у відновленні виконавчого провадження № 55236679 протиправною, визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 55236679 від 05.06.2019 року з примусового виконання виконавчих листів № 2-216/09 від 02.06.2009 року, виданих Київським районним судом м. Одеси; зобов`язати начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення (поновити порушене право заявника), в обґрунтування зазначивши, що відповідь на скаргу від 30.01.2024 року та постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.06.2019 року банком отримано засобами поштового зв`язку 08.03.2024 року, про що зроблено відповідний запис № 3715 у журналі вхідної кореспонденції, тому з урахуванням п «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України має право на подання скарги по 18.03.2024 року.
Із матеріалів справи вбачається, що зі скаргою акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду першої інстанції 18.03.2024 року, що підтверджується відомостями на поштовому конверті.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 04.02.2022 у справі №925/308/13-г зазначив, що за змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, він доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.
Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.
Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується, зокрема, надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження.
Механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначений у Положенні про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 № 2432/5 (далі - Положення).
Розділ VІ Положення регламентує доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - Система) та отримання інформації із Системи.
За положеннями цього розділу система забезпечує можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а також формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.
АТ «УкрСиббанк», як стягувач у виконавчому провадженні № 55236679 від дня його відкриття мав право на доступ до його документів в Автоматизованій системі виконавчого провадження.
Верховним судом у постанові від 06.05.2024 року у справі № 163/671/14 зазначено, що стягувач, який подав до примусового виконання виконавчий документ про стягнення на його користь боргового грошового зобов`язання, не отримуючи на свою адресу жодних документів від державного виконавця та грошових коштів на свій рахунок в порядку примусового виконання, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. 
Із матеріалів справи вбачається, що АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду зі скаргою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.06.2019 року в березні 2024 року, тобто більше ніж через чотири роки. При цьому, АТ «УкрСиббанк» мало реальну можливість завчасно ознайомитися із документами виконавчого провадження через Автоматизовану систему виконавчого провадження, проте таким наданим законом правом не скористалося та причин неможливості реалізації такого права в межах розумного строку не навело.
Крім того, 05.12.2023 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» зверталося до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із клопотанням № 1174/23 про відновлення виконавчого провадження, в якому повідомляло, що 05.06.2019 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із надходженням на адресу відділу постанови державного виконавця Другого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про закінчення виконавчого провадження від 05.02.2019 року. 
Зазначені обставини свідчать про обізнаність 05.12.2023 року Акціонерного товариства «УкрСиббанк» щодо постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.06.2019 року.

Отже, звернувшись 18 березня 2024 року зі скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 05.06.2019 року, АТ «УкрСиббанк» пропустило установлений статтею 449 ЦПК України десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою і не подало клопотання про його поновлення із зазначенням поважних причин його пропуску, що має наслідком залишення скарги без розгляду.
Щодо визнання бездіяльності начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саламахи В.В. у відмові у відновленні виконавчого провадження № 55236679, то колегія суддів вважає, що скаржником також пропущено строк, установлений ст. 449 ЦПК України.
Як зазначалося вище начальник Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саламаха В. листом від 16.01.2024 року № 4776 відмовив Акціонерному товариству «УкрСиббанк», у відновленні виконавчого провадження, оскільки постанова державного виконавця від 05.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 55236679 є чинною, встановлені чинним законодавством підстави для відновлення провадження – відсутні.
Лист Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 16.01.2024 року № 4776 Акціонерне товариство «УкрСиббанк» отримало 22 січня 2024 року, на підтвердження чого долучено конверт (а.с.35,36).
Скаржником оскаржується відмова начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саламахи В.В. у відновленні виконавчого провадження, яка не є триваючою бездіяльністю, а є певним рішенням суб`єкта оскарження, вчинене 16.01.2024 року. 
Проте зі скаргою про визнання бездіяльності, яка такою не є, начальника відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саламахи В. щодо відмови у відновленні виконавчого провадження скаржник звернувся до суду 18 березня 2024 року, тобто із пропуском десятиденного строку звернення до суду, а звернення до суду зі скаргою з пропуском десятиденного строку без подання клопотання про його поновлення із обґрунтуванням поважності причин пропуску, є процесуальною підставою для залишення скарги без розгляду.
Отже скаржником помилково рахується строк на звернення до суду зі скаргою з моменту отримання відповіді 08.03.2024 року.
Слід зауважити, що залишення скарги без розгляду не позбавляє АТ «УкрСиббанк» повторно звернутись з цієї скаргою, надавши клопотання про поновлення строку для подання скарги. 
Згідно із ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів не вбачає  підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства “Укрсиббанк” залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 22 травня 2024 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 21 січня 2025 року.

Головуючий                                                                                     В.А. Коновалова

Судді                                                                                                 О.Ю. Карташов

                                                        М.В. Назарова